89 



form hos olika familjer. Äii är den en låg köl- 

 lik svulst, såsom hus Anlhomyzides och i allmän- 

 het de under Mnscides Fatx. innefattade familjer, 

 men dä merendels af mörkare färg (svart, brun, 

 gul o. s. v.) äu hufvudels inre uihåikning, eller 

 en lag, trulibig, på undre sidan med en mörkare 

 linea färgad kant, såsom hos Scatorayzides; än 

 ätej- bildar den en mera spetsig kant omkring 

 stammens uihälkning, helt tunn och lag hos Or- 

 lalides, mera utvidgad och tjock hos Sciom jzides 

 o. s. v. Men hos EphydrincC är den förtunnad 

 och förlängd till en platt skifva af samma horn- 

 aktiga substans, som hufvudets yttre betäckning. 

 Genom sin starka utbildning utgör detta organ 

 ett bland hela familjens jnest karakteristiska kän- 

 netecken. 



Ephydrinernas praelabrum har icke allenast 

 samma substans, utan äfven samma grundfärg 

 och merendels samma beklädnad af färgadt ludd 

 eller doft, som epistoma och hela ansigtet. Om 

 detta ludd eller doft blifvit afnöLt, visar sig den 

 svarta' bottenfärgen. Hos de arter af Hjärellia 

 Macqu. och Notiphila 4:de. Gruppen {Pliily^ria i 

 gi upp-indelningen , nästan Ephytlra C, c Meig.), 

 h vilkas ansigte har någon skiftning af gult eller 

 hvitt; synes pra^labruni icke antaga någon fiirgad 

 beklädnad, utan behålla den svaita giundfäigen, 

 föga skimrande af ett grålält ludd. 



Praelabrum har sitt fäste på den utvidgade 

 stammen, hos Ephydrinerna så nära till hufvu- 

 dels yttre betäckning, att det mellanrum som åt- 

 skiljer dem är ganska tiångt eller att de nästan 

 vidröra livaiundia. Dei af följer, att pr^labri foi m 

 i det hufvudsakligaste bestämmes af hufvudets 

 form och isynnerhet af framsidans eller ansigtels. 

 Ju rymligare hufvudets urhålkning och niuuöpp- 



