91 



yltre bcläckiiiiig och baklill Jikasoni afsljanpadt. 

 Denna pra^labri bildning bestämmes tydligt af 

 ansigtets form och liuCvudets mindre djuplek mel- 

 lan delta och bakhufviidet. Ty dessa tlockais an- 

 sigte är blott i midtcn föga biduigt, men mot 

 sidorna niislan plant, och har betydlig bretld ; 

 hvarigenom hela luifviulets biedd på tvären blir 

 betydligt större än dess djuplek. Prcelabruni kiö- 

 ker sig i spetsen efter ansigtets rundade mellan- 

 stycke, men böjes deremot icke utefter dess })Iana 

 sidostycken, och far derigenom betydligare afstånd 

 frAn hufvudets sidor än hos Ephydrae med jemt 

 rundad muuöppning. Den mindre rymligheten 

 mellan ansiglet och bnfvndets baksida hindrar 

 dess förläriijiiinff bakat. Att dess (ränn^e kiökta 

 del IVamskymlar i midten af ansigtets brädd 

 (Fig. II, c), bäileder- sig icke deiaf, att praelabruin 

 bar nå"on större läuird framtill, utan deraf att 

 ausietets brädd är bredt unundad, ei rak sasoni 

 hos Ephydrae. Da munöppningen är mer eller 

 mindre hopdragen, anungen genom inbojning af 

 sidokanterna, såsom hos HjdreUia IMacqu. eller af 

 hela dess ondu-ets, såsom hos Notiphilce af den 

 fjerde gruppen (^Pliilygria i gruppfördelningen), 

 så blifver pia^labrum under djuiets lefvande till- 

 stånd helt och hållet doldt inom munöppningen, 

 och framträder blott med spetsen nedom kanten 

 af epistoma, efter djurets dod då sugröret blifvit 

 nedfäldt. Ocliteia \\\\v en på sidoina samman- 

 dragen, men bakåt förliingd munöppning, i fränue 

 bräddens midt djupt nrskuren; dess praslabrum, 

 som inåt är helt lågt, förlänges derföie framåt 

 med en tunglik tlik, som fiamskjnter i epistomats 

 urskuina biädd (Fig. i, c) till betäckning för den 

 blottade spetsen af palperna [p, p). Såsom dessa 

 exempel, för hvilka bekräftelse ktnide hänjlas från 



