93 



olika grad lios olika genera. Kanske då torde 

 visa sig, alt den starkare ulbildningen står i för- 

 hållande till djurens vistelse på en fukligaie lo- 

 kal. Men mitt syftemål har endast varit, att 

 framställa detta oigans förhållande hos Ephydri- 

 na;, hvilka dock fiandör alla öfiiga familjer äga 

 det tydligast ut vecklad t. 



Abdomen och TegumeTita Genitalium. 



Af Professor Zetterstedt är redan anmärkt, 

 att OcJitera icke har 5 bukringar (segmenta ab- 

 dominis), enligt Meigens uppgift, utan 6 ■"). Men 

 en noggrann undersökning af nästan alla de Sven- 

 ska arterna och deras båda kön, har ledt till det 

 resultat, att det för OcJitera anmärkta antalet af 

 bukringarne gäller för hela familjen i allmänhet, 

 och att detta antal, äfvensom de eftersta bukrin- 

 garnes läge och form, står i ett bestämdt, nöd- 

 vändigt fölhållande till propagalions-redskapens 

 läge. Strukturen af bakkroppen (abdomen), utgör 

 således något för hela familjen karakteristiskt; 

 och .vid närmare granskning besannas den förmo- 

 dan, som vid jcmförelse af arterna snart måste 

 uppstå, att deras egendomliga karakter antydes 

 af bestämda skiljaktigheter i bukringarnes bild- 

 ning. Äfven för diagnostiken igenfinnas ej sällan 

 ypperliga artkännemärken, ehuru egentligen ut- 

 märkande han-könet, i proportionerna mellan 

 bukringarne, hvilka bero af kön-lemmarnes läge. 



Om Ephydrinernas abdomen jem föres med 

 Anthoniyzideinas, så befinnes en betydlig skilj- 

 aktighet icke blott i antalet af bukringarne, ulan 

 äfven i proportionerna mellan ringarne inbördes. 



Inserla Lappoiiioa pa^'. 715. 



