U)^ 



liiimlucle af liufvudcLs rönn, emedan denna foi ni 

 beror af nulritions-redskapens bildning. För ea 

 fullständig u|)pfa Ilning af detta begrepp, torde 

 derföre vara af vigt, att fästa närmare uppmärk- 

 samhet på de hufviidets yttre delar, som egent- 

 ligen bestämma liufvudets foim i det liela , ne?Ti- 

 iigen Facies (aiisiglel) och Vertex (hjessan). 



Facies. 



Det typiska förhållandet i ansigtets bildning 

 kan lättast iakttagas hos de större arterna, eme- 

 dan det hos dem är redigast och starkast ut- 

 tryckt. Föl- att tydligt uppfatta det, bör man 

 derföre betrakta tie större l£j)hydiae, t. ex. Eph. 

 riparia Fall., Eph. coarctata Fall., arterna af 

 Notiphila Macqu. , Notipk. oiiiea , Oclitera o. s. v. 



Ansigtet ulgöres af två hufvud-delar : a) 

 Orbitce oculorum (ögoninfattningarne) och b) Epi- 

 stoma (egentliga ansigtet). Orbitce oculorum äro 

 smala band af ansigtet (Fig. i och n, o, o) be- 

 lägna vid ögonens fiämre kant, på hvardera si- 

 dan om ej)istoma, sagta ulvitlgade nedåt och öf- 

 vergående i kintlerna [^etice) under ögonen. N(M- 

 malt hafva orbitac ocidorum samnia fäig s(hi) epi- 

 stoma. Gränsen mellan orbitae och epistoma 

 bildas antingen af epistomats uppsvällda kant, 

 som likt en pVica (fåll) liggci" upphöjd öfver or- 

 bilae, eller vanligast af en liiiea inipressa (för- 

 djupail linea), som sträcker sig från nedre kanten 

 af vei tex, mellan densamma och pannan of van 

 antennerna, på (imse sidor af epistoma oftast ända 

 ned till mun-öppningen. Oeima inliyckta linea, 

 ehuru hårfin, äi' dock ganska tydlig hos de större 

 arteina , och då den hos de små ej kan tydligt 

 urskiljas, ligger kanten af epistoma hkasom last- 



