104 



limmad uppöfver den smala oibila oculi. Ännu 

 mer i ögonen fallande är gränslinien då den bil- 

 das af en upphöjd fåll, såsom hos Oclitera. — 

 Epistoma eller det egentliga ansigtet, äi- hela det, 

 inom denna linea eller fåll innefattade, inre fäl- 

 tet af ansigtet ned till mun-öppningen. Såsom 

 dess delar urskiljas: Fröns (pannan) och Partes 

 epistomatis loJigitudinales (epistomats längd-afdel- 

 ningar). Fröns är ansigtets öfversta del, på hvil- 

 ken antennerna hafva sitt fäste, skiljd från hjes- 

 san af den insänkta lineen, ofta i öfversta bräd- 

 den mot verlex urnupen. Den har merendels 

 samma färg, som hela det öfriga epistoma. Men 

 hos några arter är dess öfversta del of van anten- 

 nerna, blekare — merendels hvit — och bildar 

 en niacuJa f rontalis (pann-fläck), som dock icke 

 är begränsad nedåt, utan sammanflyter med epi- 

 stomats färg. Det större fältet af epistoma, ne- 

 danför antennerna är genom två sidci longitudi- 

 nales (längd-fåror) afdeladt i tre partes lon gitucli- 

 nales. Sido-partierna, P<//Ye^ toer^/ei^j mellan epi- 

 stomats längdftiror och den begränsande intryckta 

 lineen eller fållen (Fig. i och n, /, /) ligga in- 

 vid Oibila oculorum och äro nästan plana, lägre 

 än epistomats mellersta afdelning. Af denna af- 

 delnings form bestämmes äfven deras; ju mera 

 konvext utvidgad i\{in är, inom desto trångare 

 utrymme inskränkas de. Pars intermedia, ep\slo- 

 mats mellanslycke, utgör dess mellersta konvexa 

 del mellan längd-iarorna (e^ e); och då det är 

 omgärdadt af de båda sido-afdelningarne, torde 

 det till åtskillnad från dem, kuima benämnas 

 area epistomatis intermedia. 



Sådan är ansigtets typiska bildning. I sjelfva 

 verket saknas också aldrig hos Ephydiince h var- 

 ken sidci lon^iludinales eller linea impressa epi- 



