105 



storna cin^ens. Men hos de mincJre kraken äro 

 de så obelydligL fördjupade ocli ligga Lill sä ringa 

 afstånd frän ögats kant, att de endast vid stark 

 föisloiing kunna upptäckas. Oibita kan då helt 

 och hållet uleslulas eller hlifva omärklig, hvilket 

 hos en och annan grupp inträflar; och sidostyc- 

 kena blifva i samma mån smalare, som längd- 

 lärorna ligga närmare till ögat. Det utvidgade 

 konvexa rnellanpartiet tyckes då uttiänga dem. 

 Men äfven hos de mindre, t. ex. Hjdrellmy fin- 

 nes dock vid mellanstyckets brädd jiå ömse sidor 

 en plan kant, ehuru ytterst smal, som tydligen 

 motsvarar sidostyckena på de större arternas epi- 

 stoma. Hos de flesta Ephydrin^e kan äfven or- 

 bita oculi urskiljas, ehuru icke med obeväpnadt 

 Öga. — I strängaste mening kunde man alltså 

 säga, att alla Ephydriners epistoma är försedt 

 med sulci longitudinales; och den af Professor 

 Zetterstedt för NotiphUa anförda karakter: epi- 

 stoma bisulcatum''), skulle kunna typiskt tilleg- 

 nas familjen, med lika mycket skäl som d^u till- 

 egnas en stor mängd arter af NotipJiihi Fall. 

 Men hos en stor del af dessa små djur, och hos 

 sjelfva de artrikaste flockarne, äro fårorna omäik- 

 liga, och ansigtets längd-afdelningar sannnanflyta. 

 I jemförelse med epistoma hos andra flockar, som 

 hafva tydliga sulci longitudinales, betraktas och 

 beskrifves då dessas epistoma såsom esulcatiua 

 (utan longitudinela fåror) "'•'•■'■•"). 



*) Diptera Scandinaviae 1, p. 60. 



'*) Hos några arter, t. ex. Flydrellice., finnas intryckta 

 linier på nedre delen af det konvexa mellanstyckcls 

 inre fält. Dessa kunna väl äfven kallas sulci, men 

 få icke förblandas med ansigtets längdfåror, som be- 

 gränsa epistomats mellanstycke. Ty längdfuronia 

 ligga hos dessa arter närmare till ögat än dessa in- 

 tryckta lincej-, men äro otydliga. De sednaic tillliöra 



