106 



Der den typiska ansiglsbilciningen hesLiiindt 

 framträder, äio epistoniats sidostycken merendels 

 jemnbieda och sammanstöta nederst med genae. 

 Ju mindre konvext utvidgadt mellanstycket är, 

 desto betydligare och nedtill mera utvidgade blifva 

 de, såsom bos de större NotiphUce. Deremot fin- 

 ner man dem belt smala ocb tillbakatiängda mot 

 orbitan, då mellanstycket jemt utvidgas och till- 

 växer i bredd mot mun-öppningen, såsom hos 

 Ephydras 3. Grupp {Parjdra). Är njellanstycket 

 af betydlig biedd ofvantill, så blifva sidostyckena 

 undanskjutna till nedre sidohörnen af epistoma, 

 såsom hos Nolipliila 2. Grupp (7W;w^/^o^/a). Der- 

 emot när mellanstycket är hvalflikt krökt {Jor- 

 nicatiini) upptager det nästan hela epistomats om- 

 fång och uudanti anger sidostyckena på sidorna, 

 der endast ett knappt märkbart spär af dessa kan 

 röjas vid orbilans brädd, men lemnar dem ett 

 vidgadt utrymme ofvantill vid epistomats fram- 

 springande del. Der få de nästan form af en 

 kil med spelsen vänd nedåt, och blifva desto 

 tydligare, ju mera framspringande epistomat är 

 under pannan t. ex. Eph. riparia Fall. Om åter 

 det hvalflika epistoma öfverst är föga framsprin- 

 gande eller nästan jeu)nlivälfdt ofvan ifrån nedåt, 

 märkas sidostyckena endast såsom små insänknin- 

 gar under antennerna t. ex. hos Eph. palustris Fall. 



Det synes som de beskrifvamle dipterolo- 

 gerna icke alltid (ästat tillräcklig uppmärksamhet 

 på ansigtets särskilta delar. Facies och epistoma 

 användas ofta (af Meigen och Macquart) såsom 

 fullkomligt likbetydande ord. När orbitae oculo- 

 rum äro uteslutna eller knappt märkbara, såsom 

 hos Hjdrellice , och epistoma således upptager 

 hela ansigtet, kan det väl iov arlkännedomen 



ej familjens , icke tus gruppens, blott vissa ai leis 

 ka rak ter. 



