107 



Viiia likjoiltit^L oru tlt-n seuiiie benämningen 

 tillägges detsamma. Men om oibilce oculorum 

 äio märkbara ucli till och med gifva ansigtet 

 en ökad bredd, så att de hafva inflytelse på an- 

 sif^tets bela Form, så läier det väl icke vara 

 lämpligt att begagna benäninin^arne fncies och 

 epistoma såsom synonymer. Vill man på säkra 

 grunder gru[)pera arterna eller uppställa dem i en 

 kedja eller deras natmliwa förvandlskap, så är 

 det ofelbart al" vigt att urskilja aiisiglets särskilta 

 delar, emedan deras förhållanden bestämma for- 

 men af hidvudets fiamsida, som utgör ett bland 

 de väsendlligaste kännelecken af närmare ellei' af- 

 lägsnare slägtskap. Alldeles likgiltigt kan det icke 

 eller anses, att i giuppers eller arters beskrifning 

 furn)en af e|)istomals mellanstycke ensamt angif- 

 ves såsom hela epistomats form, sä fiamt icke 

 sidostyckena äro inskränkta till ett så trångt ut- 

 lymme, att de icke ntöfva någon indytelse på 

 fysionomien. Då man ser huru betydligt en neg- 

 grannare uppmärksandiet på ansiglels delar bi- 

 drager till de naturliga grujjpernas urskiljande 

 inom Ephydiin-familjen, väckes den formodan, 

 att tillämpningen af saujma grunder för grupjje- 

 ringen inom liera familjer, h vilkas ansigtsbildning 

 är fullkomligt analog, ej skulle blifva fruktlös, t. 

 ex. inom Anthomjzides , när kanske en gång tan- 

 ken riktas på deras fordelning i llo('kar eller mera 

 väsendtliga kännetecken. 



Hela ansigtet beläckes hos Ej)hydrinerna af 

 ett ytteist lint ludd eller doft, son) utgör dess 

 färgläggning och är merendels lika spridt öfver 

 alla dess delar. Deremot äi' epistomats håibe- 

 klädnad karaklerisliskt skiljd hos olika tiockar. 

 Ih)S den första, centiala giuj)pen af ZyvA/Jn/, har 

 mellanstyckel beklädnad af styfva här, mereudyls 



