no 



af olika färgskifLniiig niol fliickeiis, ålmiiisloiie i 

 iljuieiis lefvaiicle tillsläiicl. Oni veilcx är melal- 

 lisk gläiisande, liafva dock sicJobanden oftast sam- 

 ma fäig; men den mellanliggande triangelfoimiga 

 fläcken skiljei- sig da tydligt från dem genom en 

 begränsande intryckt linea. Sidobanden (linece 

 laterales) äro, till följe af fläckens form, bredast 

 fiamtill; och deras figur nästan viijgiik med spet- 

 sen vänd bakåt. Hos HjdreUia, som ofla liar 

 sitlobanden af mycket njörkare färg än den mel- 

 lanliggande fläcken, bvarigenom de ej sällan blifva 

 för arterna karakteriserande, förenas de stundom 

 genom en smal linea af deras egen möika färg, 

 som går utefter främre brädden af veitex, of van- 

 for dessa arlers med hvitt eller ijult färjjade //^a- 

 cula jrontaUs. 



Hjessaii är försedd med borstlika hår. De 

 hafva sin plats på sidobanden nära ögonen och 

 på bakkanlen af hjessaii, dels nära ögat, dels 

 på den upphöjning vid bakkautens midt, som 

 omgifver de tre ocellar-punkterua. De stå sym- 

 metriskt oiflnade, partals motsvariga på båda si- 

 dorna af hjessaii, h vardera paret i en bestämd 

 lutning mot h varandra inbördes, eller utåt öfver 

 ögonen eller inåt öfver pannan. Men hos de fle- 

 sta grupperna öfvereiisslämma de både i antal 

 och ställning; och erbjuda då intet karaktei istikt. 

 Deremot är det anmärkningsvärdt, att den ned- 

 stupande delen af vertex saknar alla borstlika 

 hår, h vilka då tätare samlas mot hjessans öfver- 

 sta kant; oeh tielta blifver, i jemförelse med bor- 

 stens normala ställning hos de öfriga grupperna, 

 karaktei islisk t för Psilopa och Discomjza j, i sam- 

 ma mån mera, som veitex är mera brant ned- 

 stupantle. 



