115 



dem bfula. Den ;ir nmili^cii ondasl pa midUMi 

 kort sLrAlliarig och kan kallas medio pubescens. 

 Typiskt hafva äfvcii de sistiiänula grupperna 

 seta radiata, nieii s trål håren äro hos en del ar- 

 ler ytterst korta. En så helt och hållet rela- 

 tiv skiljaktighet kan icke en gång erbjuda någon 

 grund lör arternas ordnande inom gruppen ehuru 

 den f()r h varje arts diagnoslik kan biifva upp- 

 lysande. Aimu mindre kan alseendet på en mera 

 lydligl radierad seta rättfärdiga en arts afsön- 

 dring från dem, med h vilka den for öfiigt öf- 

 verensstämmer i alla väsendtliga kännetecken. 

 Det för Eph. palustris Fatxén bildade slägtct 

 Coejiia Macqu. måste väl derföre försvimia. Ar- 

 lernas allinitet får icke bedömmas efter något 

 enskilt, allraminst efter en så föga väsendtlig 

 olikhet i bildningen af ett enskilt parti, utan 

 efter de förnämsta organernas form. Likväl är 

 verkligen seta radiata radiis basalibus longiordjiis 

 karakteristisk för vissa grupper, och seta radiis 

 siibcer/uaJibas likaså tjpiskt karakteristisk for an- 

 tlra, ehuru denna senare öfvergår till pubescens 

 och subnuda. 



Jhe. 



Rörelser och llygt i fria natuien kan man 

 tMidast observera hos de Ephydrinoe, som lefva i 

 större (lockar på brädden af vattensamlingar, så- 

 som de Ilcsta arter af Ephydra, eller j)å vattiMi- 

 växters flytande blad, såsom några få arter utur 

 gruppcina Epiiydra , NotipJiihi Macqu. och Hj- 

 drellia Macql. Deras rörelse är trög; de krypa 

 hellre än Hjg^»; så liinge de ej oroas, lyfta de 

 vingarue endast for att flytta sig till närmaste 

 blad eller Häck af den fuktiga gyttjan, och i\y^- 



