127 



rande belydelso livaikcn sAsnm karakler för rn- 

 skilta aittT, eller lur olika kön al samma art 

 inom gruppen HydreUia Arternas sjelfsläntlig- 

 liet måste bestämmas al viisendtliga känneleckcn; 

 och om tva former endast skilja sig genom epi- 

 slomats färg, hlndrai' icke denna skiljaktighet, 

 att de måste anses tillhora samma art. Bada 

 könens epistoma har äfven inom denna g>"pp, 

 liksom inom hela Ephjdrin-familjen, sammaläig. 

 Om man finner individer i parning, som skilja 

 sig genom epistomats olika färg, säsom viti de 

 anförda fyra arterna kan inträffa, så bör förmo- 

 das att båda könen på detta sätt variera. Upp- 

 giften att epistoma hos olika kön af Not. (Hydr.) 

 ^riseola har olika hufvudlärg, redan af Meigen be- 

 tviflad, har icke eller besannats vid noggrann un- 

 dersöknings i naturen. Not. s:riseohi Fall. och 

 en annan ait. Not. incana , med hvarandra sam- 

 manblandade, hafva föranledt denna uppgift. Båda 

 arterna stå hvarandra så nära, att deras skiljak- 

 tighet kunde misstänkas, helist sedan man genom nu 

 anförda observation, vunnit den öfvertygelsen att 

 epistomats färg kan variera hos samma art. Men 

 oförändeiliga form-skiljaktigheter bestämma deias 

 sjelfsländighet, såsom vid arternas karakteristik 

 skall visas. 



Föiänderligheten i färgteckningen på Anten- 

 ner och Fötter inskränker sig endast till en star- 

 kare eller svagaie anstrykning af mörkare färg 

 på de gula eller gulröda partierna. Rödgula an- 

 tenner variera med eller utan svartbrun eller 

 gråbrun skiftning i spetsen. Rödgula ben (tibias) 

 variera med mer eller mindre bred ring af sam- 

 ma färg som låren t. ex. hos E])h. riparia Fall. 

 ellei' om de normalt äro enfärgade, med mer el- 

 ler mindre tydliga gråbruna ringar (annuli fusci 



