128 



1. fiiscescentes). Denna förändcrlighet bör obser- 

 veras inom tie i^rupper, dcM" andra nära besläg- 

 tade arter verkligen karakteriseras af sådana mör- 

 kare ringar på benen t. ex. inom gruppen Noti- 

 phila Macqu. Merändels är lårens färg oförän- 

 derlis:. Röds:ula lår få dock stundom sråbruna 

 strimmor; ocli om de främsta låren äro gulfär- 

 gade, variera de belt och hållet eller till främre 

 delen mörka när benet är mörkt, t. ex. PsUopa 

 TUtiduhij Psil. madizans. De rödgula delarne af 

 fotlederna (tarsi) äro samma föränderlighet un- 

 derkastade; den gråbruna färgen sträcker sig från 

 spetsen eller de nedre lederna, der den är nor- 

 mal, längre upp än vanligt, öfver liera leder, 

 eller den öfversta leden (nietalarsus) får de ne- 

 dre tarsledernas mörkare färij, då den normalt 

 är gul. På detta sätt kunna de vanligen helt 

 rödgula tarserna hos Notiph. laticeps antaga en 

 gråbrun färg, alla raetalarserna hos Notiph. g-/7- 

 seola blifva mörka o. s. v. Men normalt grå- 

 bruna tarser variera äfven sällsyntare gula t. ex. 

 hos Notiph. ^ejiiculata; och hos samma art kunna 

 blott det eftersta fotparets, eller båda de bakres, 

 och någon gång äfven det främsta fotparets me- 

 latarser vara gulfärgade t. ex. hos Notiph, griseola. 

 Färgteckningen hos olika kön af samma art 

 är fullkomligt lika inom hela familjen, endast 

 med undantag af de arter, h vilkas abdomen har 

 fläckar af annan färg än kroppens grundfärg, samt 

 framför allt de arter inom gruppen Hydrellia, 

 b vilkas antenner och fötter äro helt och hållet 

 eller till en del gula. Olikheten i färgteckning 

 bos könen af arter med fläckig abdomen, är dock 

 mindre betydlig; den inskränker sig dertill, att 

 bannarne få till antalet färre och mindre eller 



otyd- 



