öfriga gruppernas kroj>psriirg är inskränkt inom 

 Irångare gränser. For några är nästan en enda 

 grundfärg karaklerislisk, såsom lor Eplijdra 3 

 gruppen {Pm-ydraJ color olivacco-iiii^cTy for No- 

 liphila 2 gru|)|)en (TehudtabitiJ color iL'iieo-ni<^er; 

 for några l)loU tvä liufviulfärger bestämda vSäsom 

 for NoUpliila Macqu. i/ii^ro-f /isens ocli ^riscjis , 

 fiir JSotipliila 4 gruppen ( Pliilji^riaJ nigc/- oeli 

 cinereus ofvergäende till Lorisens, for PsUopa 2 

 grupjien cvneo-viridis och iiii^c^r ; men deremot flera 

 f()r andra, nem ligen inom tiydrcUia bäde caesius, 

 ^riseuSyfuscas och niger ^ inom PsUopa 1 gruppen 

 fClas/opaJ cinereus, turisens oc\\ in ger j med uteslu- 

 tande af gult och grönt, ål minstone inom Hydr- 

 ellid. Inom grupperna antyder älxcn arternas 

 närmare likhet i lärg oftast en verkhg ailinitet, 

 så att de ordna sig i natuiiiga serier eiter liid- 

 vudfärgerna. — Fläekteckningarne hos arterna af 

 den eiula grupp, inom hvilkei» sådana verkligen 

 karakteristiska förekouima, JSoiiphihi Macqu., hafva 

 hos alla arterna sanmia färg, olika nuancerad , 

 brun med dragning mera åt grått eller mera åt 

 svart. Hvita fläckar och liueer förekomma hos 

 några få arter, och äro då älven utmärkande för 

 arten. — Du antenner och fötter hafva från krop- 

 pens mörkare grundfärg afvikande färgteckning, 

 är denna rödgul eller gul i åtskilliga skiftningar ••). 



*) Dt" beteckningar, som i art-beskriftiiiigarne använ- 

 das för att utmärka olika skiftningar af den gula 

 färden, äro: flaviis rent ljusgul, c/tr/nus eifron.Mil, 

 något starkare än llaviis, luleus ännu mörkgulare, 

 tcstaccus smutsigt rödgul, fulviis brandgul, elclfar- 

 gad. I det föiegaende är redan antydt, alt de af 

 entomologerna stundom i stridig betvdels»- använda 

 (arg-termerna cincrciis ocb grisfiis, i del la (örsök 



