135 



li/jisto/nd convoxuiii. Palpi comprossi , anico 

 dilatali. Privhibriun cov\mu\\\, lamellare I. nro- 

 triisum 1, proboscide reclinala proiiiiiiulum. »Se- 

 tiC injstaciihu nulla'. Abdomen sc\-M\nu\i\Vnm ^ 

 segiiKaitis iiiiequalilMis, sexto inaris Iiiflexo vciitri 

 arcle aj»p!i(Mlo t^eiiilalia oblegente, feiiiinoe aniiii- 

 lari bro v i. JVerviis alaiuni seciuularius cuin 

 aiixiliari cualilus. S(jLLania inf raahiris iiiilla i. 

 aboiliens. 



Härvid må dock anmärkas, alt i egentlig me- 

 ning liehi episloma icke är koiivext hos någon 

 Epliydrin, ebiirn så synes då dess sido-slycken 

 aio ganska smala. Mellersta slycket ensamt är 

 konvext; b vilket så mycket iiicra bör observeras, 

 som den analoga delen af epistoma bos Miiscarice 

 Faf-i-. är konkav eller intryckt, under tiet sido- 

 slyckena älven bos de senare äro näslan j)bn»a. 

 1 familjens karakter, böi' deilore den expression: 

 epistonui convexuni , som bär blilvit an\änd e(t(;r 

 alla auktorei' i di])terologien, såsom vi fbrmode, 

 utbytas emot: Area epistomatis mternwdia con- 

 vejcu. 



Alt bufvuilets form antyder grupperna af 

 den bögsta ordningen fGcJiera) inom Epbydrin- 

 lamiljen, insåt,' Prof. Fallen gaiLska väl. 1 alla 

 de af b »nom biltbide gemriska karakloreriia röjer 

 si", att deiina noi'm föresväfvade bans tankar, så- 

 som {\k'\\ burvudsakligast besliimmande lör i^emts, 

 eburu han i dessa karakterer inrymde äfven nå- 

 gra mera negativa kännetecken af kroppens slatnr, 

 anlemicrnas form ocb vingariies längd, såsom 

 bjelpmedel foi' alt babiluelt skilja de genera, som 

 synas vara mindre skarpt begränsade frun bvai- 



