136 



andra iiihinclfs. Jcinrörcs hela serien af de arler 

 som lilihöra hvarl oeli elt af Prof. Fallens ge- 

 nera, sä röjer sig änmi tytlligaie, alt likhet i liuf- 

 vndels bildning ulgör det enhets-band, hvarmed 

 h vardera af dessa större grupper inom sig sam- 

 manhalles; och man öfverlygas dervid tillika, att 

 den första graden af inbördes förvandtskap der- 

 uti vasendtligast är uttryckt, hvaremot de nyss- 

 nämda mera negativa kännetecknen dels sakna 

 allmän giltighet inom den grupp, der de blifvit 

 använda, dels endast inom en trängare krets (en 

 grupp af lägre orgning) utmärka verklig aflinitet. 

 ,\f nutrilioMS-organernas parlier begagnade Prof. 

 Fallen endast i genetiska karakteren för Eplijdra 

 det ulmäikt uppsvällda sugiöiel; och dä sugiÖ- 

 rets form icke hos de öfiisja genera e"er nä£;ot 

 lika åskådligt ulmiirkande, lärer det icke eller 

 kunna ingå i deias karakter. Deremot bör prce- 

 lahrwn y hvars form står i föibindelse med huf- 

 yudets, just af detta skäl räknas bland karakte- 

 rerna för (\^\\ högre gruppen, som af hufvudets 

 form bestämmes. Det blifver likväl de yttre, 

 till hufvudets betäckning hörande partierna , såsom 

 lättast tillgängliga ^6v iitkttagelse och tydligast ut- 

 tryckande hela hufvudets skapnad, hvilka egent- 

 li>^en kunna användas till kännetecken för genus; 

 således visserligen i första run)met epistoma , så 

 vida den olika graden af dess konvexitet bestäm- 

 mer hufvudets ulseentle framtill, men tillika ver^ 

 tex och hufvudets baksida, emedan den förras ut- 

 sträckning och lutnin" och den senares större el- 

 ler mindre buglighet måste hafva inflytelse på 

 hufvudeLs lymlighet och gestalt i det hela. Men 

 genom dessa partiers form uppkommer den olika 

 forujeii af den så kallade apertura ovis '•■) d. ä. 



*) Denna benämning är visserligen alltför oegentlig, da 



