139 



Jifsyilringjiinc (.'llcr rthiiiibloiic <!(' });iitiei', Inil- 

 kas ioiin u( dessa hero, anla^as sfisom bcsLaiu- 

 niaiide för qruppcrjja, så iiLcsliilcs allt i^odLycke, 

 Da de grupper, i hvilka den nännare alHiiiteleii 

 uLlfyckes, fiamstiillas sasoiu sjcdfsläudiga genera i 

 sysleiuet, iir det. endast den enn af lifs-fnnktio- 

 nerna — propagationen — som iVaniträdei" mera 

 bestämmande. För denna asigt, om den styres 

 af fasla giimdsatser, kan niyeket lala. Piaktiskt 

 synes den medföra fördelar; ty den högre grup- 

 j)ens begrepp måste notlviindigt l)lifva mera ab- 

 strakt, den lägres nmra konkret o(;!i piansibelt. 

 Icke eller kan med skäl insiinlas, att det gene- 

 riska begreppet j)a detta sälL bestännnes af det 

 ena kön.'t ensinnt, emedan skiijakligbeteiiia i pro- 

 pagations-redskapen egentligen hi/S bann-könet kan 

 observeras. Ty det liirer väl besanna sig, att 

 dessa skiljaktighelei" n)otsvaras af olika ansigts- 

 biidniiiiT, så vida man "(ir siij reda for ansiotets 

 konstrid\tion. Men hvilkendera åsigten må göra 

 sig gällande, så måste den symmetriskt genom- 

 föras gtsnom liela systemet, lliirn mycket bäruti 

 fattas inom dipterologien , kan icke undfalla. Om 

 man kastar en blick på A.<i\\ nyare bebandlingeu 

 af Syrpbici Pai.i. , Muscariie Fai l. m. (1., och 

 dermed jemfor Ephydriiiiis jemte (lera andra fa- 

 miljer, så fonåder sig allifor tydligt, att någon 

 ledande grundsats icke genomgår A^w systematiska 

 uppställningen. Det är åtminstone visst, att gi'np- 

 perna af liigre ordning inom Ej)hydrinic snarare 

 förtjena alt betraktas såsom sjclfstandiga genera 

 än många biand grup|)ei na af de förra familjerna, 

 livilka dwck retlan and**r dL-nna gestalt uppträdt 

 i systemet. 



På de \\w aniydda grunderna har följande 

 gruppering af ICphyilriiue bliivit !)yggd. Karakte- 



