68 # ) o ( # 



min Rhabarber vara, hvartil kommer, at den 

 famma i purgerande kraft aldeles fvarar e- 

 mot, om icke vårkeligen öfvergår den Chi- 

 nelifka. Sådant torde förefalla nägon lållfamt, 

 men dä det år afgjordt, at Rliabarber i all- 

 månhet purgerar medelft fina luktande delar, 

 blir nog begripeligit, at en rot, fom år fdr/k 

 och har lina måfta luktande delar i behåll , 

 [kall hafva ftarkare kraft at purgera, ån en 

 annan , fom genom ålder och omll^iften för- 

 lorat många af desfe nåmde delar. Den om- 

 ftåndighet bår jag dock ej fortiga, fom hän- 

 der med min, ja ock med all Rhabarber, 

 at en native gron/ka på förfta half-året efter 

 torkningen, vidiädar denfamma, värkande bå- 

 de på fmaken och lukten , men fådant år ic- 

 ke underligt, ty lika få plågar ju grånfka i 

 förflone vila fig i Tobak och andra produ- 

 <!^er af Våxt-nket, fom iikvål efterhand for- 

 fvinnerj åfvenfå fl^er det ock med gron/kan 

 i Rhabarbern- Imedlertid gor man val båft, 

 om man låmnar en odlad Rhabarber tilråc- 

 kelig tid at afklåda fig grönfkan, innan man 

 utgifver den til förbrukning, åfven fom man 

 defsforinnan bör iå;a den vinna en eftertork- 

 ning innom hus , utan hvilken den vid tilflö- 

 tande fuktig våderlek låtteligen å nyo kan 

 uprajukas och aldeles förfkämmas. 



Den fågnefamma öfvertygelfe, jag nyfs 

 fade mig hafva fått, om min Sven/ka Rha- 

 barbers fullkomliga kraft at purgera, tyckte 



jag 



