# ) o ( # B2t 



Det år mycket trolikt at Tinfl. Theb* 

 gor god nytta i Ophthalmier. Jag år Inart. 

 benägen at tro det ingen inflammation b6r« 

 jas annorlunda åo af nerbernes Jiorre eller 

 tnindre reieljer, och hvad medel kan dår- 

 före jämföras med Opium? Men om juft 

 Londonlke Compoiitionen har något foreÉrå- 

 de, fynes ej vara afgjordt. 



I allmänhet ftimmer min årfarenhst . 

 åfven^for de öfrige Ögon- fjukdomar, myc« 

 ket ofverens med Au(fifofs. Alla upmjuknande 

 medel åro,^låfom ock A. anmärker, betån- 

 kelige vid Ogon-fjukdomar. Endaft då he- 

 terogenea faftnat i Adnata och Conjunéli- 

 va, blir nyttigt drypa i ögonvråen vid nå- 

 fan en eller annan droppe Mandel -olja, itt 

 at involvera den Ikarpa retelfen j men ilem- 

 mige upmjukande medel, hvilka af få mån* 

 ga Läkare berömmas vid Ophthalmier, haf 

 iag aldrig fedt god vårkan af, utan fnarare 

 tyckt at fjukdoraen fådt därunder oforhin*. 

 drad tiltaga. 



Ånnu felas en pålitelig Therapie i Ö- 

 gon - fjukdomar. Den torde icke heller fä 

 fnart blifva framgifven , emedan de råtta 

 principerne nu forft blifvit årkånde och deC 

 fordrar fin tid innan den klararte ärfarenhet, 

 faftån grundad på de ojåfaktigafte fkål, hin- 

 ner fegra och förjaga gamla fördomar. 



J. L. Odhelius. 



N:o 21. X '■ Jd 



