# ) o ( # 347 



mande och gängande betta, forfloppning el- 

 ler diarrhée, med ymniga okokta och bleka 

 deje^ioner. De Ijuke kanna en vårk i hög- 

 ra hypochondrio , fom firåcker fig långs efter 

 falfka refbenen, ända til regio epigaftrica, el- 

 ler til naflen, fora ock ofta utbreder (ig of- 

 ver hela buken, hvilken i fynnerhet befvå- 

 rar denti efter måltiden , och år en påföljd 

 af magens tryckning på lefren. Denne vårk , 

 fom man geraenligen tar for en indigeltion, 

 börjar 2 eller 3 timmar efter måltiden utaf 

 folide mat, och varar fållan långre än en 

 timma 5 den kan ock komma efter en lång 

 aböinence från mat, men är då mindre haf- 

 sig; och ofta fträcker fig denna värk til hög- 

 ra armen , hvilken då dofnar och värker. 

 Sedan denna vårk något varat, få marker 

 man ofta en lindrig gulaktig färg i flora 6- 

 gonvrån; urinen fom år cruda och blek, få 

 länge Patienten fitter ftilia , blir mer färgad 

 få fnart han fatiguerar fig, och blir då ofta 

 tjock, grumlig, gul, med et tjockt fediment} 

 ftolopningarna åro bilieufa. Ofta kännes var- 

 ken under cartilago xiphoid : på en liten 

 flack, ej florre ån man kan täcka med tum- 

 men. Efter någon tid , få åkommer den fju- 

 ke, på en gång, häftiga värkar, med en o- 

 utfägelig ångflan, fpänningar ofver magmun- 

 nen, ja ofta ofver hela underlifvet, åckel, 

 kråkningar, rapningar med faffransfärgad u- 

 rine. Pulfen år längfam och fammandragen, 



om 



