11 231 



(le større, omtrent 1" lange, vare fuldt skælklædte , men af Lysorganer var der kun 

 udviklet nogle faa paa Siden af Hovedet og et ved Grunden af Dugfinnerne. Artsbestemmelsen 

 af de Heste af disse smaa Scopeler er, bemærker han, ikke alene meget vanskelig, men 

 i Almindelighed meget usikker, saa al det vilde være umuligt al undgaa Fejltagelser, der 

 vilde fore til falske Forestillinger om Arternes Udbredning o. s. v. Det mig foreliggende 

 betydelige Materiale bestaar ogsaa for den største Del af Smaaformer — med andre Ord af 

 Unger. Det er dog kun meget faa, som jeg har maallet skyde tilside som ubestemmelige 

 paa Grund af Lidenhed eller slet Konservations-Tilstand. 



Giinther fordeler de ham i 1861 bekjendte Arter — siden den Tid er der be- 

 skrevet mindst lige saa mange til — i to Grupper, eftersom Gatluuien eller llygllnnen har 

 de fleste Straaler. Dr. Raffaele') har dertil bemærket, al hos visse Arter af begge 

 Grupper er Forskjellen mellem disse Finners Straaletal meget ringe (1, 2) eller slet ingen. 

 ILin foreslaar derfor en ny Gruppering (af Midde Ihave t s Arter) saaledes: 



a. Scopeliis pr. llygfinnen har færre Straaler end Gatlinnen; Legemet er tcndaunel; 

 Mundspalten er ikke særdeles stor (naaer ikke megel længere tilbage end til cii lodret 

 Linie fra Ojehulens IJagrand), og Forgjællelaagets Bagrand er lodret eller næsten 

 lodret. S. Rissoi, Benoiti, Coccoi, caninianus, Humboldtii. 



b. i\i/ctopIms-). Ilygrmncn og Galfinnen have lige mange eller omtrent lige mange 

 Straaler; Legemel er køUedannet, Mundspalten middelstor, Forgjællelaagets Uagrand 

 noget skraa; de have desuden el fronlall [og infraorbitall] Lysredskab. S. lia- 

 Jinesquii, inetopodampics og Gemellarii. iFiudes dette frontale Lysredskab ogsaa hos 



S. Gemellarii?) 



c. Lampamjctus. Rygfinnen har flere Straaler end Gatfinnen; Legemsformeu er meget 

 langstrakt og Ryglinicn derfor uirsten parallel med IJuglinien ; Mundspalteu er stor 

 (naaer langl forbi eu lodret Linie fra Ojehulens Ragrand); Forgjællelaagets meget 

 skraa Ragrand danner en meget spids Vinkel med Kjæveranden. S. madereiisis, 

 crocodilus, elongaius. 



Jeg accepterer i det væsentlige denne Systematik med del Forbehold, al efter 

 Straalernes Antal i Rygfinnen og Gatlinnen vilde S. maderensis snarere være en Nyctophus; 

 og at disse Sektioner, hvis Grænser næppe ere megel skarpe, overhovedet ikke bor 

 gjælde for mere end netop al være Sektioner indenfor Slægten. Især forekommer del mig 



') Nota intorno alle specie meditenancc ilcl genere Scopdiig. Miltlicil. il. zuol, Shilioii in Neapel. 



13(1 IX p. ISO. 

 ') Raffaele og Andre skrive 'Mycfophum". Dette meningslose Navn kan knn vare fremkummel 



ved en Tryk- eller Skrivefejl. Vil man beholde det, bør det ændres til Nyctoiilms (cfr. Lilljeborg, 



Sveriges och Norges l'"iskar il! p. 1!)|. At U.'s 'MyctopJiuiii' ikke fabler sammen nicd (;nntliers 



Underslægt af samme Navn, bor erindres. 



30' 



