234 



14 



Skitse af Scofclus Bafinesquii. 



m. mncultc luminosa; mandibnlarcs. o. operculares. p. })ec- 



toralcs. t. thoracica:. v. rentrales. v'. siiprarentralis. 



a'. anales anteriores. a". anales posteriores. c. caudales. 



s. supraanales. b. postcro-lateralis. 



Et af (le bedste Iljirliieniitller 

 til at afpa'le Grænserne mellem Ar- 

 terne, livilket uden det vilde falde 

 overordentlig vanskeligt , har jeg 

 derimod fundet i visse Enkelt- 

 heder i Fordelingen af L y s - 

 pletterne — de mindre Lys- 

 kirtler — paa Legemets Sider. En 

 strængerc Analyse af dette Forhold, 

 end hidtil er bleven anstillet, er 

 absolut nødvendig. Naturligvis maa 

 man derfor ikke forsømme de andre 

 sædvanlig anvendte Karakterer. iMen 

 det vil va-re rigtigt at indfnre en bestemtere Terminologi end man hidtil har havt. Dette 

 IJjælpemiddel luir man ikke hidtil ofret den Opmærksomhed, som det fortjener. Det er 

 Dr. Raffaeles Fortjeneste at have taget det i Tjeneste ved Artsadskillelsen, men han bur 

 dog ikke gjort Skridtet helt ud, og jeg kan ikke i alle Henseender slutte mig til lians Termino- 

 logi. Det er aabenbart, at her ligger i Hovedsagen Nøglen til Arternes rette Diagnostik. 

 I den nedre Række findes: 



a. maculæ luminosa; mandihulares (ni). Hver Underkjævehælvte skjuler 3 (paa Timgebens- 

 buerne anbragte) Lyspletter; de findes vistnok altid, men kunne være noget udviskede, 

 isan- hos ældre Exemplarer; flere end 3 har jeg ikke fundet. 



b. m. 1. thoracicæ (t). Paa Gja^lle-lstlimen og Hrystet indtil Rugfinnerne have alle Scopeler 

 5 Par Lyspletler. I Almindelighed danne de to lige Linier og sidde i omtrent lige 

 stor indbyrdes Afstand , men der maa lægges Mærke til , om der muligvis er større 

 Afstand mellem de to første I'ar eller tillige mellem andet og tredje end mellem de 

 andre, og om maaske de af femte eller af femte og andet Par ere rykkede længere fra 

 hinanden, ud til og op paa Siderne, end sa'dvanligt, da dette kan give Anledning til 

 Forvexling med Lysplelter af andre Systemer, men paa den anden Side — rigtigt 

 opfattet — afgive gode Artskarakterer. Det er i Underslægterne Nyctoplius og 

 Lampanyctus at disse mere afvigende Stillinger kunne forekomme. 



c. rn. 1. ventrales (v), mellem Bugfinnerne og Gatflnnen, i Almindelighed i Par, hos visse 

 Arter h Par eller endog 6; der maa ogsaa her lægges ^lærke til, om de frembyde 

 Afvigelser fra den normale æquidistaulc Ordning, om det ene eller andet Par bryder 

 ud af Rækken enten mod Midtlinien eller til Siderne o. s. v. Antallet er vistnok i 

 Almindelighed artsfast, men hos 6'. elonyatus linder jeg dog baade 5 og (! I'ar 

 ventrale Lyspletter, og hos de to af de fire foreliggende Exemplarer af S. rarus m. 

 finder jeg kun 2 istedenfor i, idet andet og tredje Par ikke ere komne til Udvikling. 



