t9 239 



Af Dustjscopelus (illir. foreli{;ger der tn Former: 



Scopelns spiaosun Sleind. (Tab. I liy. I, 2.) 



Del mest udviklede Exemplar (76""") af denne Arl i vor Samling — det, der 

 ligger til (Irund fur Afbildningen — er fanget af Kapt. Caspersen tilligemed el 

 noget mindre ('iK™"') i "den tropiske Del af Atlanlerliavet». Ojet er meget stort, dels 

 Tværmaal næsten lig Halvdelen af Legemets største Højde. Snuden er meget kort; 

 Overkjævens Bagende falder kun lidet bagved en lodret Linie fra Ojets Uagrand. Skæl- 

 lene ere store, fint ktenoide med mange Takker, hvilke især ere meget store nedadtil 

 mod Ungen, hvor der af en særdeles fremtrædende Tak paa hvert Skæl dannes en bagud- 

 rettet Tornerække langs med Gatlinnen. Ogsaa Uagranden af Operculum er ribbet og 

 takket. Sideliniens Skæl utlmærke sig ikke paafaldende ved deres Størrelse, dog mest fordi 

 de paa Forkroppen for største Delen ere skjulte mellem de tilstødende Rækker; paa Bag- 

 kroppen sees de derimod i deres fulde Størrelse , en Del højere end i de tilstødende 

 Rækker og med ligesom en Kjol, dannet af Sidelinierorcne. Der er c. 10 Skæl fra Gjadle- 

 spalten til Halen, !) i Højden mellem Rygfinnen og Buglinnerne, foruden den uparrede 

 Skælrække midt nedad Ryggen og midt nedad ISugen. Nogle Skæl dække Gatfinnens aller- 

 forreste Del paa begge Sider af dens Grund. Rygfinnen begynder lidt bagved Bng- 

 fmnerne og standser lidt foran Gatfinnens Begyndelse. Brystfinnerne ere saa lange, 

 at de næsten naa til Spidsen af Bugfinnerne. Straalernes Antal er D. 13, P. 1 4, V. 8, 

 A. 19. Lysredskabernes Fordeling er: paa Gjællehuden, under Underkjævens Grene 

 3 Par; foran Rugfinnerne 5 Par, temmelig æquidistante. femte Par rykket noget mere ud 

 til Siden end de andre; mellem P>ngfinnerne og Gatfinnen 4 Par; derefter langs Gatfinnen 

 og videre til Halefinnen IC Par, først 7, saa efter et lille .Mellemrum atter 7, og lilsidst 

 2, tæt sammen ved Halefinnens Grund. Endvidere I under t)jets Forrand, 2 paa Gjælle- 

 laagets nederste Del, 3 omkring Brystfinnens Rod (1 over, 1 under og 1 bagved samme), 

 1 i Højde med dem over Bugfinnerne, 3 i en næsten ret, men skraat opstigende Linie, 

 over Mellemrummet mellem Bugfinnerue og Gatfinnen, men nærmest ved den sidstnævnte — 

 den nederste over fjerde ventrale eller lidt foran denne , den øverste saa al sige i Side- 

 linien — og endelig 1 omtrent midt over Gatfinnen og over den sidste Lysplet af mac. 

 lum. anales anteriores. Lidt foran Haleroden, i Midtlinien, bagved Gatfinnen, sees en ikke 

 skarpt begrænset glinsende gul Plet. 



De andre Exemplarer af denne Art ere af forskjellig Størrelse, fra 55 — 20°'"'. De 

 vise nogen Variation i H. t. Antallet af de anale Lyspletter, der kan være 7 -f- 7, 7-1- 5 — 6, 

 7 — 6, 8 + 6, 8 + 5, 6 + 6, 6 + 7, 7+5 = 6—8-1-5—7 = 12—14. Lidt Variation er 

 der ogsaa i Stillingen af de tre supraanale Lyspletter; naar den midterste af dem forrykkes 

 en Lbetydelighed, bliver den af dem dannede Linie mere brudt end ret, og denne Ordning 



31' 



