242 22 



A. B. c. 



(iS'. spinosus.) {S. sabasper.) 



Øjets Tvæimaal 8°"" 10""" g'/a"""" 



Forholdet mellem dette og Hovedets Totallængde cl: 2'/3 1 : 2^/io c. 1 : 2'/3 



Mundspaltciis Længde Il""" 15""" 14'/2°'"' 



Fra Snudespidsen til Rygfinnen 31 - 40 - -12 



Fra samme til Bugflnnerno 31 - 36 - 38 



Fra samme til Gatfinncn 41 - 55 - 57 



Skællenes Antal i Sidelinien 40 39 c. 40 



Straaler i Rygfinnen 13 13 10 



Do. i Gatfinnen 19 17 19 



Do. i Brystfinnerne 14 14 15 



Do. i Bugfinnerne 8 8 8 



Af S. Cuvleri Cast. har jeg seet el Exemplar i Pariser-Museel (Noble Island, Aii- 

 stralia), givet af Caslelnau selv i 1877, og overbevist mig om, at det er en Vasyscopebis 

 med stærkt ndprægede ktenoide Skæl. Det er en storøjet, kort- og rnndsnudet Form, hvis 

 Mnndspalte naaer til lidt bagved Ojehulens liagrand. Jeg har noteret om den , at den 

 havde .5 thorakale og 5(!) ventrale Lyspletter, K -\-l anale og 2 ved Haleroden, 1 paa Gjælle- 

 laaget, 3 omkring Brystfinnerne (pectorale) og I snpraventral, 3 supraanale, dannende en 

 opstigende Skraarække, og 1 posterolateral. Af uparrede Lysorganer iagttoges et lille foran 

 Halefinnen foroven. Den kommer saaledes nær til S. spmosus Std., men niaa være en 

 anden Art, hvis de i min Optegnelse betonede fem ventrale ikke er en tilfældig Abnormitet 

 (eller muligvis en Fejltagelse fra min Side?) Jeg har ellers aldrig trulTet dette Tal udenfor 

 Lampanyctiis-Nyctop/iics-Grnp\)en. Originalbeskrivelsen i «Proc. Zool. Soc. Victoria, \l« er 

 mig ubekjendt. 



Lnder Benievnelscn Bhinoscopelus^] sammenfatter jeg de Arter af Lndersbegten 

 Scopelus (saaledes som denne begrænses af Raffaele), hos hvilke den kegledannede 

 Snude springer lydeligt frem foran Lnderkjæven , saaledes at Munden kommer til at ligge 

 ligesom paa Hovedets Underside. Øjet er ikke stort ; Mundspallen rækker et lille Stykke 

 forbi Øjets Bagrand, og Forgjællelaagets Rand er lidt skraa eller noget skraa. Med 

 Scopelus (s. sir.) og Dasyscopelus stemme de foruden i Legemsform navnlig overens deri, 

 at Gatfinnens Straaletal er storre end Rygfinnens ; Sideliniens Skæl ere hoje og smalle. 



Den Art af denne Gruppe , som optræder allerhyppigst i de pelagiske Ind- 

 samlinger — jeg har undersøgt over 200 Exemplarer — identificerer jeg — skjønt jeg 

 ikke har havt middelliavske Exemplarer til Sammenligning — med 



') Lowes Slægt Alysia er opstillet paa en Ait (A. lorlcata), dur sjncs at væie identisk med S. Coccoi. 

 Ofr. (liintlier Cat. V p. il3. 



