420 12 



med 3 Exemplaror af Cephalac sphiarella naf samme Størrelse«, fra Brasilien, viste der sig 

 ingen Antydning til de forventede Overgange. Han fandt tværtimod hos de mindste Bac- 

 (//lopteri (51 Mm.) Brystfinnerne forholdsvis lige saa lange som hos de allerældste og skabte 

 aldeles paa samme Maade som hos disse, ja de naaede der endog næsten lige til llalefinnens 

 Rod. Stein d ae liner fandt endvidere, at Granulationen paa Hovedet af de yngste Dacty- 

 lopteri var grovere, ikke dækkende Sømmene mellem Knoglerne, og Forgjællelaagspiggene 

 lidt smækrere end hos de noget større Cephalacanlher (58 Mm.); disse havde en Torn paa 

 Gjælleiaaget [.i: Forgjællelaagets Bagrand], som manglede hos Dactylopterus , og en tættere 

 Granulation paa Hovedet; endelig var Omridset af Nakkeindsnittet mellem Sknlderpiggene 

 lidt forskjelligt — mere afrundet hos D., mere tilspidset hos C. Tager man S tein - 

 dachners Figurer til Hjælp (hvorved kun er at mærke, at Figurerne paa Tab. IV ikke ere 

 mærkede rigtigt), ser man, at ogsaa hos hans Cephalacanther vare Brystfinnerne tvedelte og 

 deres nedre Flig sort pigmenteret ligesom hos Dacti/lopterus ; men denne nedre Flig er ikke, 

 som hos denne, længere end den øvre. Af sine iagttagelser uddrog Steindachner den 

 tilsyneladende ikke uberettigede Slutning, at Ceplialacanthus og Dacti/lopterus ere selv- 

 stændige Slægter, der ikke kunne antages at ville falde sammen. Senere har ingen anden 

 Ichthyolog ytret sig i Sagen, med Undtagelse af Giinther, som, uden at tage Hensyn til 

 Steindachners Indlæg, ytrer sig kortelig i Overensstemmelse med Canestrini^). 



Denne Modsigelse mellem Iagttagelserne og Anskuelserne synes hverken al kunne 

 hæves ved en tænkelig (hidtil muligvis overset) Artsforskjel indenfor Åtlanter- og Middel- 

 havets Dactylopterer eller ved en mulig lidet paaagtet Kjønsforskjel indenfor Dacti/lopterus 

 volitans Lin.-). Da Sagen saaledes fremdeles er tvivlsom, og jeg har havt Lejlighed til at 

 undersøge paa den ene Side en Række af 25 Dacti/lopterus volitans af alle Størrelser^) fra 

 380 til 47 Mm. s Længde, og paa den anden Side næsten lige saa mange (23) Ceplialacanthus 

 spinarella af alle Størrelser fra 8 til 49 Mm.s Længde, har jeg anset det for rigtigst at 

 meddele mine Iagttagelser om dem, da de under alle Omstændigheder kaste Lys over det 

 rejste og endnu svævende Spørgsmaal, selv om de ikke skulde være tilstrækkelige til at 

 bringe det til fuldstændig Afslutning, hvori der dog, efter min Mening, under alle Om- 

 stændigheder ikke skal mangle ret meget. 



Jeg skal forst anføre Resultaterne af mine Sammenligninger af ægte langvingede 

 Dactylopterer af forskjellig Alder, for saa vidt de oplyse de Forandringer, som D. volitans 



') Andr. Garrell: Fisclie d. Siidsec, VI, S. 169. Ifølge Giuillier (P.Z.S. 1871, ji. 663) er Dactylopterus 



chirophlhalmiis BIkr. Ungen af D. orientaiis. 

 ^) Troschel har ment at kunne paavise ydre Kjønsforskjelliglieder hos Dact. voUlans (Ein Beitrag zur 



ichlhyol. Fauna d.Inseln d. griinen Vorgcbirges, Archiv f. Nalurgesch. 1866, S. 205— 6). Jeg har ikke 



kunnet finde konstante Korskjelligheder af den angivne Art. 

 ') Vort storste Expl. er l'i'/a" langt, men der kjendes Expl. paa 19" og med en Vingespredning af ?4" 



(C. V. 1 c. p. 129). 



