15 



lii^eleiles er prydcl med Irc nuirkc Baaiid. Dluiiic Tpgniiig lal)L'r sig iinidliTlid cllcrluiiuulcii, 

 under Væxton, iiieio eller mindre; undtagelsesvis kan den endnu være kjendelig Ims Indi- 

 vider af 224 Mm. s Længde. En smuk Draabeijletning udvikler sig ofte mere olier 

 mindre stærkt paa Oversiden af voxne Flyve-Ulkes Hoved, Krop og I]ale samt paa Hryst- 

 linnernes Rygside, men kan stundom allerede være stærkt udviklet paa Kxemplarer, hvor 

 de mørke Uygbaand endnu ere tydelige ved Siden deraf. Ogsaa paa Hovedet ser man 

 undertiden hos halvvoxne Flyve-Ulke nogle mørke Tværbaand. 



Af de Forskjelligheder, som udmærke de voxne Dactylopterer i Modsætning til 

 ci('.eplialacanlherne», ere, som man vil have bemærket, de allerlleste udviskede hos de yngste, 

 der ikke ere fuldt 50 Mm. lange; selv Brystfinnerne vare endogsaa i meget kjendelig 

 Aftagen. Jeg vil nu gaa over til at omtale de Forandringer, som de »vingeløsc Flyve- 

 Ulke«, Cephaiacanlherne, ere underkastede paa deres Livsbane, fra de ere 8 til næsten 

 50 Mm. lange, altsaa fra de ere meget spæde, indtil de i det mindste i Storreisen mødes 

 med vore mindste Daetylopterer. Jeg vil forudskikke en Udsigt i Tabelform over en Del 

 af de foreliggende Exemplarers Maalforhold, Findesteder o. s. v. At jeg ikke medtager dem 

 alle, er kun paa Grund af, at adskillige af dem ere hinanden saa lige i Størrelse, al der 

 ikke opnaas noget ved at gjore 'l'abellcn vidtløftigere. 



Det vil kunne ses af denne Tabel, at de paa denne optagne Maalforhold danne en 

 Række, som fortsætter Dactylopterernes: hos de største "Ccplia]acanther» er Hovedets Længde 

 ikke Halvdelen af Totallængden, men naar man kommer ned til lndi\ider paa 28 Mm. og der- 



