124 16 



iiiidiT, er llovudt'ls l.ænyde (lil Endyii af Skuldur[>i,ii^uiic) allerede over llahdeleii ('Vs i', lix. 

 hos det allermindsle) af Totallængden. Længden af Forpjællelaagspiggene er lios den liele 

 Række Halvdelen eller over Halvdelen af Hovedels Længde (maalt paa samme Maade), 

 f. Ex. ^/s, ^/s, '^/s eller ''/t deraf. Jeg skal omtale nogle af de foreliggende Exemplarer 

 noget nærmere — al omtale dem alle, er iinodvendigt, da de danne en sammenhængende 

 jævnt fremskridende Udviklingsrække, — men vil tage dem for i den modsatte Orden af 

 den, jeg fulgte ved Dactyloptererne, saaledes at jeg hegynder med de mindste og ender 

 med de største. 



Hos vor mindste CepJialacanilms (Nr. 48) er, som man vil se (Tab. I, fig. 1), Hovedets 

 i Pigge eller Dolke saa udviklede, al dets Længde til Spidsen af Skulderpiggene er over Halv- 

 delen (^/s) af Totallængden, og Forgjællelaagspiggenes netop Halvdelen af Hovedels. l)e ere 

 fint takkede i deres Rande, og Forgjællelaagets have desuden mod Enden af deres ydre Rand 

 nogle faa (4 — 5) stærke, fortil rettede Takker. Øjnenes Tværmaal er omtrent lig Pandens. 

 Hovedets Overflade viser den første svage Begyndelse til den senere Skulptur. Brystfinnen 

 er lodret stillet, kort, afrundet, uden Indsnit, meget kortere end Skulderpiggene; I5ug- 

 linnerne netop synlige. Til Skæl er der endnu ikke Spor. Nr. 4 6 (Tab. I, lig. 2) er ligeledes 

 endnu uden Skæl; Hovedets Længde er ogsaa her over Halvdelen af Totallængden, Forgjælle- 

 laagspiggenes lidt over Halvdelen af forst nævnte; Hovedpansret er nu meget tydelig grubet; 

 der er flere (c. 7) Torne paa Yderranden af F'orgjællelaagspiggen , og selve Forgjællelaagets 

 opstigende Rand ender for oven, ligesom hos Nr. 48, i en skarpt fremspringende Vinkel 

 eller Torn; endvidere er der en lille Torn paa Suborbitalranden umiddelbart foran Fræoper- 

 cuhim. Bugfinnerne ere noget lydeligere. Brystfinnerne noget forlængede, men endnu udelte, 

 synes det. Farven er paa disse yngre Trin niork brunlig med sølvhvid Bug; paa de 

 følgende trækkes Grænsen noget skarpere, saa at kun selve Ryggen og en Del af Hovedet 

 ere inorke, Resten glinsende sølvhvid. 



Hos Nr. 44 ere Skællene tydelige, især paa Halen, men de træde endnu ikke 

 meget frem af Huden og have tilsyneladende et sexsidet Omrids; der er nu S Takker paa 

 Forgjællelaagspiggene; ellers ere Forholdene lemm;;lig uforandrede. Allerede hos Nr. 4 3 

 (Tab. 1, fig. 3) er Skælklædningen saa al sige normal, ja Skællene ere endog tydeligt kjolede. 

 Brystfinnerne ere noget tilspidsede ligesom hos de foregaaende, men naa endnu langt fra 

 lil Enden af Nakkepiggene; deres Fæste er endnu lodret, og den over.ste Straale- 

 gruppe er den længste. 



Hos Nr. 3 8 ere Bugfinnerne voxede noget i Længde; dog naa de endnu langt fra 

 til Enden af Forgjællelaagspiggene; Hovedpansrets Skulptur er mere udviklet end hos de 

 foregaaende; der er nu 9 Takker paa Forgjællelaagspiggene og to paa Snborbitalia foran 

 Fræopercuhim; Halens Skælkjøle ere allerede tydelige. Først hos Nr. 36 og 37 iTab. I, fig. 4) 

 er Kroppen forlængel saa meget, at Længden af Hovedet med Nakkepiggene ikke er Halv- 

 delen af Totallængden; lirystfinnernes Deling er nu tydelig nok, men det øverste Afsnit er 

 fremdeles del længere. 



Vore største "Cephalacanther« have en Længde af, med runde Tal, c. 40— .iO IMm. 

 Skjønt Forgjællelaagspiggene ikke rage kjendeligt eller kun højst ubetydeligt ud over Skulder- 

 piggene, have de dog fremdeles lidt over Halvdelen af Hovedets Længde (Skulderpiggene 

 medregnede), men denne indeholdes nu 2,2 Gang i Totallængden. Der er \b — 17 Takker 



