31 439 



imod omtrent som 1:3^/5, næsten som hos C (1:3^/4); Øjetværmaaet er her netop lig Pan- 

 dens Brede; hos Lowe's var det noget mindre end denne; hos de udvoxne {A og B) er 

 Pandens Brede, i Overensstemmelse med hvad V. og G. ogsaa angive, næsten Va større 

 end Øjetværmaaiet. — llygpigstraalernes Antal er næppe blevet angivet rigtigt i alle Til- 

 fælde, og dette er let forklarligt, da de bageste hos den udvoxne Fisk let unddrage sig 

 Opmærksomheden mellem Skællene: Valenciennes angiver D: 15. 1.13; r\:l2; Lowe 

 15. 11; A. 1 1 ; Gi'iuther 18—21 Rygpigstraaler. Jeg har stedse fundet 20 Hygpigstraaler 

 baade hos ældre og yngre; deres Længde finder jeg al være omtrent Va af Legemets 

 Højde, hvilket er midt imellem V's og L's Angivelser (V7 og ^/lo). Med Hensyn til Tæn- 

 dernes Antal er det noget vanskeligere at forlige de modstridende Angivelser: ~" (V.); 



2S 40 — .00 ' 



-- (G.) og (L.), hvorved er at mærke, at skjønt Lowe fandt dobbelt saa mange 



Tænder i Overmunden som Valenciennes, var førstnævntes Fisk ikke saa lidt mindre. 



Det synes imidlertid, at Tændernes Antal er underkastet en Del individuel Variation; jeg 



har havl, foruden Exemplarerne A og B, en Del løse Kjæver af Tetragonuror fra Del- 



Dners og pelagiske Rovfiskes Maver for mig og fundet 28—30 — 35 i hver Overkjæve, 



40—45 — 56 i hver Lnderkjæve; rigtignok har jeg ikke fundet Tal, der naa op til Lowe's 



for Overkjæven, men fra 35 — 40 er Springet dog mindre end fra 25 til 35; hos yngre (6^) 



9 

 synker Tallet ned til — . Jeg tør derfor ikke lægge samme Vægt som Madera-Fiskenes højt- 



fortjente Forsker paa det unægtelig noget paafaldende store Tal, som han fandt i Over- 

 kjæven paa sit Exemplar. 



Vi vende os til Detragtningen af de i Oceanets Overflade fiskede Unger. Hos 

 Expl. C fandt vi, at Legemets største Højde indeholdtes GVa Gang i Totallængden (Hale- 

 finnen medregnet). Hovedets Længde 4V3 Gang; Øjets Tværmaal var lig Pandens Brede og 

 lidt over V4 af Hovedets Længde. Disse Proportioner forandre sig ikke meget hos endnu 

 yngre Exemplarer [D, E). De vigtigste Forskjelligheder, som for øvrigt komme frem ved 

 Sammenligningen med udvoxne Exemplarer, ere følgende: li at Halens Dobbelkjøle ere 

 mindre udprægede; de ses dog endnu hos Expl. af 32 Mm. s Totallængde; 2) at Gjælle- 

 laaget og Forgjællelaaget ere tornede; hos de voxne have de ingen anden Bevæb- 

 ning end den, der følger af, al de ere dækkede med de samme ribbede og randlakkede 

 Skæl, som overalt ellers dække Huden. Derimod har Gjællelaagel hos Ungerne to Torne og 

 Forgjællelaagets Hjørne en hel Gruppe ligesom hos Ungerne af mange andre Fiske (særligt . 

 af Scomberoidernes Gruppe), hvilke Torne dog hos de større synes ligesom at være i Færd 

 med at tabe sig eller at flyde sammen med Forgjællelaagets Pladedel ; de ere egentlig 

 Ribber i denne, der, slraalende ud fra el fælles Midtpunkt, forlænge sig ud over Knoglens 

 Rand; lignende Ribber findes ogsaa paa Subopercidmn. 3) Skæl klædningen viser den 

 store Forskjel, at i Stedet for de 9-11 eller endnu talrigere Ribber, f»om udmærke 

 Skællene hos den voxne Tetragonums og løbe ud hver i sin Randtorn , findes her kun 



