144 



36 



eller næsten Halvdelen; og af disse 10 iMm. udgjor Næbet (o: Overkjæven indtil Ojet) atter 

 det halve eller 5 Mm.; den Del af Undernæbet, som rager frem foran Øjet, udgjor igjen 

 heraf 2 Mm. eller to Femtedele. Supraorbitalrandene ere stærkt fremspringende og fint 

 takkede; Panden sænker sig brat ned mod Næbet; bagtil fortsætter Orbito-Temporalkammen 

 sig i en vandret, bagudrettet, spids, tresidet, randtakket Nakketorn; den fra Ujornet af 

 Forgjællelaaget udgaaeude Torn har en lignende Form og Skulptur, men er noget bnjet og 

 meget længere og smækrere; den naar omtrent til halvt ud paa nrystfinnerne. Langt ud 

 over begge rage de tilsyneladende kun af en enkelt Straale bestaaende Bugfinner. Huden 

 er glat; Elaleflnnen ikke kløvet; Kjævetænderne kraftige; især udmærke sig i denne Hen- 

 seende de forreste i Underkjæven. — Foruden delte Exemplar besidder Museet en Hække 

 Unger af 5V2 — 12 Mm. s Længde, der afvige meget lidt fra hinanden. Alle disse Smaafiske 

 — i hvilke man, naar man ikke kjendte det ovenfor beskrevne eller de af G. gjengivnc 

 Mellemled, skulde have ondt ved at gjenkjende Histiophorer, men snarere formode et Ud- 

 viklingstrin af en Bactylopierus-aigVig Fisk — have en stærk Paudesænkning og en kort, 

 bred, spids Snude eller »Næb«, hvis med stærke 'l'ænder besatte Overkjæve kun er ube- 

 tydelig længere end Underkjæven; stærke Krogtænder udmærke Spidsen af begge Fijæver. 

 Formen er forholdsvis plump, kort og sammentrængt. Jo mindre de ere, desto bredere og 

 kortere er Snuden, til sidst er dennes Længde ikke større end et Øjetværmaal. Forgjælle- 

 laagstornen er hos dem alle meget længere end de korte Brystfinner; Bugfinnerne ses kun 

 som el yderst lille Bndiment. Alle have ligesom det større Exemplar en eller to smaa 

 Torne nedenfor, to ovenfor Præoperkulartornen (til hvilke Torne man intet ser paa Fig. 1 

 og 2, 8.443). Ryg- og Gatfinnen ere hos dem alle lave, uden tydelige Straaler, selv om 

 saadanne ere tilstede i Halenunen; hos de yngre ses den under en ret Vinkel opadbøjede 

 Nolochorda meget tydelig, men hos det allermindste (Tab. H, fig. II) er den endnu ikke 

 bøjet opad og alle 3 Finner gaa i ét; hos dette Hisliophorernes allertidligste Udviklingstrin 

 ses endelig, ligesom hos visse andre unge Scomberoider, en lille Snpraorbitaltorn, men den 

 forsvinder forholdsvis tidligt. 



Af XipJiias ffladms har 



Cuvier beskrevet og afbildet 



den yngre Form efter Exemplarer 



paa 12 og IS Tommer; PI. 



^^_ 225 — 26 af det store Fiskeværk 



er i denne Henseende yderst 



instruktiv. Yngre Former paa 



2V2 Tomme og 12V2 Mm. ere 



omtalte af Ginilher (1. r.), som kortelig har gjori Kede for deres Forskjelligheder fra de 



meget unge llistio|ili(irer. Man vil allerede af disse Pata kunne gjore sig en meget god 



^^^<f^ 



Ung Sværdfisk (Kopi efter Cuvier) 



