446 • 38 



Rygfinnens Højde skjønnes at have været omtrent det dobbelte af Legemets; Brystfinnen er 

 forholdsvis kort (21 Mm.); til lUigfinner ses intet S[ior; Halekjølene ere ligeledes usynlige 

 (jfr. nedenfor). Huden er overalt belagt med piggede Skæl eller Skjoldplader, som ligge 

 jævnsides, ikke taglagt; der maa skjelnes mellem større og mindre M- Af de storre 

 strækker der sig en Række langs med Ryglinien paa hver Side af Rygfinnen, fra Hovedet 

 til Haleroden, og tæt nedenfor hver af disse Rækker en lignende, dannet af noget mindre 

 Plader; ogsaa langs med lUiglinien, paa hver Side af Gatfinnen, strækker der sig en slig 

 større Pladerække, ledsaget ovenfor, i nogen Afstand, af en noget mindre; men foran Gat- 

 finnen, hen under Bugen, labe disse to større Pladerækker sig efterhaanden i den alminde- 

 lige Bedækning af piggede eller ligesom lodne Smaaskæl, der her paa Bugen ere større end 

 op imod Ryggen ; paa hele Bagkrops- og Ilalepartiet erkjendes derimod med Lethed hine 

 fire regelmæssige Rækker af større Hudknogler, adskilte, langs hen med Fiskens Sider, ved 

 et forholdsvis smalt Bælte af Smaaskæl. Hine større Skjolde ere stærkt sammentrykte, 

 kjølede og straaleribbede, saaledes at Ribberne udstraale fra Kjolen bagtil og nedad mod 

 Skjoldets Rasalrandc ; fra hver Kjøl udgaa 3 — G spidse, bagudretlede Krogpigge af forskjellig 

 Størrelse, de mindste i hver Gruppe forrest, de største bagest. De paa lignende 

 Maade med Smaapigge udrustede Smaaskæl M fortsætte sig ud over hele Hovedet og Næbet, 

 saavel Over- som Lnderkjæven. Overnæbets Rand er desuden udstyret med en Række 

 lige, lodretstillede, kegledannede, kraftige Tænder af en forholdsvis anselig Størrelse, 

 afvexlende med mindre, 1 — 3 I'ar mellem hvert af de større; Smaatænder klæde endvidere 

 største Delen af Ganefladen. Underkjævens Tænder ere noget mindre, men mere tæt 

 stillede; indenfor den ydre Hovedrække ses et Bælte af mindre Tænder. Gjællerne vise 

 intet fra almindelige Fiskegjæller forskjelligt, have altsaa endnu ikke Xiphias-Karakleren. 



Meget yngre Sværdfiske paa 37 Mm. s I>ængde, hvoraf Hovedet udgjør næsten det 

 halve (17 Mm), have Undernæbet 3V2 Mm. kortere end Overnæbet; hos et noget større 

 Exemplar (60 Mm.) er Ryg- og Gatfinnes Højde lig med Kroppens bagved Hovedet (3 Mm.); 

 mørke Tværbaand gaa ned over Legemets Sider og de uparrede Finner; Halens to Smaakjøle 

 ere antydede og lige saa tydelige som Midtkjølcn, Halefinnen afrundet. (Tab. H, fig. 10.) Hos 

 disse Smaafiske er i øvrigt Hudens og Kjævernes Bevæbning i alt væsentligt som hos den 

 ovenfor beskrevne, 4 til 5 Gange saa store Sværdfiske-Cnge; de større piggede Hudplader ere 

 ogsaa her kjendelige som saadanne, ligeledes deres ovenfor beskrevne regelmæssige Ordning. 

 Pandens Siderande ere takkede; Forgjællelaaget ligeledes, hos det mindre af disse to 

 Exemplarer endog udstyret med en Gruppe af lange Torne, som det i Løbet af denne 



') Smaaskællene cjenlage sig hos Tetraplurus som et fint Lnt; af diminutive Gryn uden paa de for 

 dem og lllsliopliororne ovciliiivcdet kar;ilvteiisliskf. llonsl<:nl (dir lisi'iodns oplræde lios Tliynniderne), 

 rro altsa:i i k 1\ c iutmolot^r' mod di^so. 



