41 449 



RMveiins kun l'i nller 15, li^i'som hos visse Tln/innis-XrU'.r, medens Arter af Q/biiDii {Acantho- 

 cybium) Og Pelamys — liave et større 'l'al. Uden at miskjende det fjærnere Slægtskab 

 mellem Gempylns og Lepidopus tror jeg, at en skarpere l?egr;pnsning og langt naturligere 

 (Iruppering vilde opnaas ved — med Swainson*) og G i 11'-) — at overføre Gempylus, 

 Thyrsites o. s. v. til de egentlige MakrelQske (Scombridæ) og begrænse Begrebet (i|$aand- 

 Makrelern (Trichiuridæ) saaledes, at det kun omfatter Slægter Trichiurus og Lepidopus og 

 de to mindre vel kjendte (i al Fald mig ubekjendte) Slægter Euo.rymetopon Gill og ApJia- 

 nopus l.owe, hvad enten, man nn vil opfatte disse Former som en Underafdeling af Scoinberoidæ 

 (s. lat.) eller som en med disse nærbeslægtet lille Sidegruppe («type aberrant« eller nsatelliten)- 

 Spørgsmaalet er her i ovrigl mindre væsentligt; jeg berører del dels for de Læseres Skyld, 

 som disse Bemærkninger maaske kunde lette Orienteringen i disse lidt indviklede systema- 

 tiske Forhold, dels fordi det her falder mig bekvemt at sammenstille i én Paragraf, hvad 

 jeg har kunnet oplyse om Udviklingen af Tricldurus og Gempylus, uden at jeg derfor 

 ønskede at opfattes som den, der vilde knytte disse to Slægter nærmere sammen, end de 

 virkelig ere det fra Naturens Ilaand. Iler er, som sagt, ikke Stedet til at gaa dybere ind 

 paa systematiske Spørgsmaal, hvis Droftelse jeg heller ikke turde love at kunne fremme i 

 nogen væsentlig Grad; men da Spørgsmaalet om Forholdet mellem Trichiurus og de ægte 

 Scomberoider har foranlediget mig til at nævne den opstillede Afdeling «Cotto-Scombriformes», 

 tør jeg dog maaske benytte denne Lejlighed til at udtale min Dissens med Ihnisyn til 

 denne Sammenstillings Naturlighed. Den ichthyologiske Systematik er endnu, ikke alene i 

 sine Hovedtræk (som jeg ved en anden Lejlighed har drøftet), men ogsaa i sine Knkeltheder 

 (Slægternes Anbringelse i Familierne, disses Begrænsning o. s. v.), saa lidet fast, at næsten 

 alt kan synes at være tilladt, da det i de allerfleste Tilfælde er umuligt at bevise eller 



pt. I, 1873). Og kan del end være vigtigt helt at udløse enkelte af disse Smaagiuppcr af den tid- 

 ligere eller midlertidige Korljindelse med Makrelfiskene , tror jeg dog, at man paa visse Punkter er 

 gaaet for vidt i denne Henseende, og at det er meget urigtigt ganske at lade falde det stærke 

 Slægtskalisbaand, som forbinder i det mindste den storre Del af disse Smaagrupper til et natur- 

 ligt Hele. 



') "The natural histoiy of fishes, amphibians and reptiles- (1839) Vol. II. Thyrsites og Gempylus Ggnrerc 

 her i Gruppen 'Thynninw efter Cyhium , medens Tricldurus og Lepidopus (tilligemed Ammodyles] 

 danne Gruppen •Triclciurinæ'. Da '•Thymiinæ' igjcn henføres under "ScomlridiC', 'Trichiuriiue' 

 derimod under 'Coryphaniniv, komme hine to Grupper allsaa temmelig langt fra hinanden, skjont 

 begge hore ind under "Tribus" Microleptes , som i Hovedsagen vil svare til det Cuvier'ske Be- 

 greb -.Vlakrelfiske", med Tillæg af adskillige husvilde Slægter — deriblandt rigtignok nogle, der 

 ganske vist hore helt anden Steds hen, f. Ex. Fistidaria, Alepisaurus, Faralepis , Atherina , Uhyn- 

 chohdella o. s. v. 



'') "On the limits and arrangement of the family of Scombroids" (Proc. Acad. nat. se. Philadelphia, 

 1SG2, pp. 124-26); «Note on the family of Seombroids« (ih. p. 329); »Synopsis of the family of 

 Lepturoids and description of a remarkable new generie type« (ib. 1863, pp. 22i — 39). Gill 

 stiller Oempylns for sig i en egen Underfamilie (Gempylinæ) ved Siden af Scnmbrlnæ, Thyrsilinæ 

 og Orcyninæ. 

 Vidensk. .Selsk. .Skr., 5. Itn-kkc. naturvidensk. D(; malli. AM, -XII. 0. 57 



