450 



og 4 niødstraaler'). Straalelallet i de uparrede Finner er lios det samme Exemplar 

 D: 31. 14. VI; A: 1 .13. VI-). Til Sammenligning med de ældre Beskrivelser og de i 

 det følfjende nærmere omtalte Unger kan endnu anføres, at Legemets Ilojde indeholdes 

 14V2— 18 Gange i Totallængden, Hovedets Længde .5,5 til .'),8 (lang i samme, Øjets Tvær- 

 maal 7 — 7,7 Gang i Flovedets Længde, og al Hrystfinnens Længde indeholdes omtrent 12 

 Gange i Tolallængden. 



De Forandringer i Gempylernes Fysiognomi og Proportioner, som indtræde, naar 

 man kommer ned til yngre Stadier, ville fremgaa af nedenstaaende Udmaalinger") af 4 

 Vngcr (A — J)), som Kapt. Andrea fandt i en nolfin-Mave, men som desuagtet ere i en ret 

 vel bevaret Tilstand (smlgn. Tab. III, fig. 8). Det vil af disse Maal ses, at hos den største af 

 disse Unger (.4) (c. 200 Mm.) indeholdes Legemets Højde næ.sten 20 Gange i Totallængden, 

 men al derfra ændres Forholdet efterhaanden, som man gaar nedefter, saa at hos det mindste 

 (7>) af dem (78 Mm.) indeholdes Legemets Højde kun Li';« (lo,6) Gang i Totallængden; 

 Hovedets Længde forholder sig til samme som Ii:5,l ii 6,3, men synes ikke at vise i sine 

 Variationer nogen bestemt Sammenhæng med den aftagende eller tillagende, absohite 

 Størrelse. Øjets Tværmaal indeholdes .5 — fi'/'-j Gang i Hovedets Længde, og er i det hele 

 taget forholdsvis større, jo yngre Fisken er. lirystfmnernes Længde indeholdes hos den 

 største af disse Unger 11) Gange i Totallængden, hos de andre IG— 17 Gange; de ere alt- 

 saa forholdsvis kortere end hos den voxnc Gempylus serpens, men deres Længde er dog 

 (forholdsvis) lidt større hos de mindre af disse Unger, paa Grund af den mindre langstrakte 

 Legemsform. Hos et endnu yngre Exemplar (E, 28 Mm.) (Tab. IH, fig. 7), der dog endnu 

 nogenlunde har G««/)?//!^«!- Fysiognomiet, ændres disse Forhold saaledes, al Højden inde- 

 holdes 9,4 Gang i Totallængden, Hovedets Længde er to Syvendedele af samme. Øjets 

 Tværmaal en Fjerdedel af Hovedets Længde og lig Hrystfinnernes eller en Fjortendedel 

 af Totallæmgden. Alle disse Exemplarer ere sølvhvide med sort eller sorlebrun Ryg, hvilken 

 mørke Farve dog indskrænkes ti! et smalt Bælte, der er skarpt begrænset mod de sølv- 

 hvide Sider, som hos megen anden pelagisk Fiskeyngel. Straalernes Antal har jeg 

 fundet at være: D: 31— 32 . 1 1~I2 . VI; A: 2 . 11 — 12 . VI— VIH). .leg har saaledes altid 



') •Vcntrals miiiute, 1.5« (Gill i. c). Ogsaa Poey angiver V: 1.5. "Des ventraies piesquc iniper- 

 ceptililes" ; "en ctieicliant bien j'ai découvert dos ventraies excessivement pelites, et qiii ni'oiit paru 

 formées d'une trés-pelite épine et de rayons presque indiscernal)les" ; "poiir loutes ventraies il y a 

 deux pelites épines niinces et poinlues, A peine du sixiénic de la liauteur du corps , avec nn on 

 deux rayons presque invisibles dans lenr aiselle« (Cuvier, 1. c, pp. 207 — 12). 



'} Poey angiver: D: 31 . 13. V; A: 2. 12. VII. 



») 



') Hvor mange ".Sni,-iafinnor» man vil vegne, er ofte temmelig vilkaarligl, da der ikke er nogen skarp 

 f.rænse mellem dem og de sid.sle af de andre .Sivaaler i Ryg- og (ialfinnen. 



