462 54 



mellem «Atun« (Tli. vulgaris) og «Albacora», og at del sidste (som af de Søfarende 

 i øvrigt anvendes paa en anden Art, hvorom mere siden) er Navnet paa 77«. brachy- 

 pterus , en Bemærkning, hvorved det ovenfor anførte, at Middelhavsflsiierne i Regelen 

 iiilie synes at skjeJne mellem dem, lider en lille Indskrænkning. Den stærkeste Grund- 

 vold for den sidst nævnte Arts Selvstændighed skulde Tilstedeværelsen af en Svømme- 

 blære synes at afgive; thi dette Organ — som helt forbigaas med Tavshed i Cuvier's 

 Artikel om Th. vulgaris, hvorved det maa forudsætles som givet, at det mangler hos 

 denne Arl, da dels Tilstedeværelse fremhæves som noget for Th. h-achyptems ejen- 

 dommeligt — plejer man joM at frakjende "den almindelige Thunfiskn; dog ikke enstem- 

 migt, thi Malm'-) beskriver den hos denne, saa enten maa dens formentlige Mangel hos 

 Thunfiskene bero paa en Misforstaaelse, eller vor nordiske Thunfisk er artsforskjellig fra 

 Middelhavets! Canestrini (Fauna d'Italia, Pesci, p. 102) synes ikke selv at have undersøgt 

 nogen Th.hr achypterus og betegner den som sjælden i Middelhavel; Troen paa dens Selv- 

 stændighed modtager altsaa heller ikke fra denne Side nogen Styrkelse^). Vanskeligheden 

 ved al holde Th. brachypteius og vulgaris ude fra hinanden forøges ved den af Cuvier 

 opstillede vestindiske Mellemform, Ih. coretta: den beskrives med et "Harnisk« som 

 Th.br achypterus, men med Brystfinner som hos Th. vulgaris (en Femtedel af Totaliængden); 



anden Rygfinne og Gatfinnen ere derimod igjen lavere; Smaaflnnernes^) Antal (tttt i Stedet 



IX \ 

 for —A kan vel tilskrives det beskrevne Individs Lidenhed (11 Tommer); men Arten 



skulde dog, efter Plées Angivelse, blive lige saa stor som den evropæiske Thunfisk, 

 hvilket er i sin Orden, hvis den ikke er artsforskjellig fra denne. Den vestindiske 

 Thunfisk henføres ogsaa af Poey (Repertorio flsico-natural, II, p. 360), om end med nogen 

 Tvivl (der har faael et stærkere Udtryk i »Enumeratio piscium cubensium«) til Th. vulgaris, 

 og Rigtigheden deraf synes der foreløbig egentlig ingen Grund til al betvivle. 



Selv har jeg havt Lejlighed til at undersøge et Skind af en IBVa Tomme lang Thunfisk 

 fra Nizza, der er sendt Museet under Navn af «Thynnus vulgaris«, samt ved særdeles Fore- 

 kommenhed af Bestyrelsen for "Museo Civico di Storia Nalurale di Genova«, et delle Museum 



') F. Ex. Stannius's •Zootomie d. Fische», 2clen Udg., S. 221, Anni. Cuvier's og Duvernoy's 



• Lefons d'analoniie comparée« (:Me édit.), VIII, p. 701; Milne Ed wards 's "Legons sur la physio- 



logie et l'anat. comp.> etc, II, (1857), p. 37^. 

 ^) Goteborgs ocli BohusUius Fauna II, S. 415. 

 ^) Stossich (Prospetlo della fauna del mare Adrialico, Boll. Soc. Adr. Trieste, V, p. 47) opfnrer kun 



de sædvanlige JVii/imus-Arlcr , deriijlandt Th. peluinijs, samt Auxis Bochei og Pelamys sarda, men 



hverken •Th. brachypterus' eller -Th. brevipimiis'. 

 ') Cuvier tildeler Thynnus vulyaris =jjj, men afbilder j-^. Figuren i "Regne Animal, édit. illuslr.« viser 



snarest — , d. v. s. den farste af de j^ er endnu ikke fuldt adskilt fra Hovedfinnen Slorer 



X 



(1. infra cil.) tæller ogsaa ^g. Der kan her saa lidt som f. Ex. hos Scomberesox (se et senere Afsnit) 

 lægges Vægt paa smaa Variationer i disse Forhold. 



