57 465 



paa Plovbenet, en Omslændiglied, der hidtil synes at være næsten ganske overset^), og 

 som vistnok allerede i og for sig berettiger til at foreslaa en generisk Adskillelse mellem 

 dem og de store, ægte Thunfiske, i Analogi med den Maade, hvorpaa Grænserne drages 

 mellem de andre Slægter i Gruppen. Ved Mangelen af Plovbenstænder rykke disse to Arter 

 nærmere til Slægten Pelamys, med hvilken de ogsaa stemme i Størrelse, og fra hvilken de 

 — udvortes taget — vel egentlig kun ere forskjellige derved, at deres Kjævetænder ere 

 mindre og sidde mere tæt, hvorimod Pelamidernes ere storre og sidde mere spredt, samt 

 derved, at udenfor "Harnisket« er de ægte Pelamiders Hud skællet, de smaa Thunfiskes 

 (Bonito'ens og Thunnina'ens) derimod aldeles nøgen. Om T/i.pelami/s"), af hvilken jeg kun 

 har undersøgt et c. 15 Tommer langt Exemplar fra Atlanterhavet, nogle Hoveder og et ufuld- 

 stændigt Skelet, vil jeg kun bemærke, at "Bryslharnisketn hos denne Art har et større Om- 



') Steindachner (]. c.) bemærker dog rigtigt, at Vomer-Tænderne manglede paa den af ham undersøgte 

 27'/2 Tomme lange Th. thunnina. Derimod ere Ganetænderne tilstede hos begge Museets Exem- 

 plarer af Th thunnina saa vel som hos en Th. pelamys, men kun smaa og i enkelt Række ; maaske 

 blive de mere og mere utydelige med Alderen. Paa 3 skeletterede Hoveder af "Bonito>er ser jeg i 

 al Fald intet til dem, og jeg kan derfor Ikke tro, at Tilstedeværelsen af Ganctænder vil findes 

 at være Regelen hos denne Art. 



') Blandt Prof. Rcinhardt's Dagbogs-Optegnelser fra «Galatlieas» Rejse findes en meget detaljeret og 

 med sædvanlig Omhyggelighed udfort Beskrivelse af en Thynnus pelamys, som blev harpuneret 

 d. 10de Septbr. 1846, 31 Dage efter Skibets Afrejse fra Shanghai, paa 37° 52' N. Br. og 169° 39' 0. L., 

 af en Flok, som fulgte Skibet om Morgenen. Dens Hoved opbevares nu skeletteret i Museet. 

 Exemplaret var næsten 23" langt. Højden over Brystfinnen indeholdtes kun ganske lidt over 4 

 Gange i Totallængden og var kun 3 Linier mindre end den største Højde, som faldt over 9de Ryg- 

 pigstraale; Hovedets Længde indeholdtes 3'/4 Gang i Totallængden, Brystfinnernes 6'/2 Gang; Af- 

 standen mellem Halefinnens Flige var knap en Fjerdedel kortere end Hovedet. Straaletallet var: 

 D':16; D': 3 -f 12 -f- VIII ; A : 3 -f 12 -f VII; P:2 + 26; V:l + 6; 0:42; den 16deRygpig- 

 straale var ikke synlig ovenfor den Fure, hvori hele første Finne kunde lægges ned; paa de forreste. 

 Rygpigstraalers Sider udgik bagtil en graaligsort Hudrand, der dannede ligesom 2 Klapper, som 

 skedeformig bedækkede en Del af Straalernes tynde Bindehud; den strakte sig fra Straalens Rod lige 

 op til Spidsen, idet den opad til blev smallere; bagtil blev den stedse mindre og svagere, indtil 

 den ganske forsvandt ved den 12te Straale. Anden Rygfinne begyndte I'/2 Linie bagved førstes Fure. 

 Den sidste Gatfinnestraale (foran Smaafinnerne) dannede en pladeformig Ildbredning; den tilsvarende 

 paa sidste Rygfinnestraale var mindre, næsten umærkelig. Smaafinnerne tiltoge i Størrelse indtil 

 den 5te foroven og den 4de forneden, hvorefier de alter aftoge. Hovedet var paa Kinderne og bag Øjnene 

 bedækket med store uregelmæssige Skæl af meget langstrakt og smal Form, der dog kun utydeligt 

 kunde skjelnes gjenneni Huden. Det bageste Næsebor var en lodret Spalte af S'/a Linies Længde, 

 stillet 2'/2 Linie foran Øjet, der var forsynet med et ringdannet, huilagtigt (adipast) Øjelaag. Skæl- 

 panseret havde paa hver Side to Indsnit og i alt 4 fremspringende P;irtier eller Spidser, en i Ryg- 

 gens Midilinie, en i Midten af Bugen og en paa hver Side. Den forst nævnte indfattede anden Ryg- 

 finne med en smal Bræmme og ophorle lige bagved denne; Indsnittet under den naaede til 9de 

 Rygpigstraale; Panserets fremspringende Sideparti ophørte egentlig under 12te Straale, men fort- 

 satte sig dog langs Sidelinien som enkelte Skæl næsten lige til det Sled, hvor denne skjultes af 

 den hudaglige, fra Haleroden udspringende Kam, d. v. s. under anden •Pinnula spuria sup-, Paa 

 det Sted, hvor Brystfinnerne lagde sig op mod Siden af Kroppen, fandtes et Indtryk, der var 

 skarpest begrænset opad, og hvori Brystfinnen fuldkommen passede ind. Det nedre Indsnit, der var 



Vidensk. Sel.«k. Skr., 5. Riskko, nalurvi.lcnsk. Of malh. AM. XII. 6. 59 



