472 64 



der foreløbigt kunde lilfrcdsslillc i del mindste mig selv. Det er Albacora-agtige Fiske, den 

 ene med for lange, den anden med for korte Brystfinner, efter Beskrivelserne, til at 

 kunne være ægte «Albacorer». Cooper's Orqpius jmcificus («Proc. calif. ae. nat. sc.», III, 

 1867, pp. 75— 77), indtil 33 Tommer lang, fra Kaliforniens Kyst, har Brystfinnerne af 

 en overordentlig Længde, næsten balv saa lange som Krop og Hoved tilsammen, altsaa 

 ikke saa lidt længere end hos C u vier' s Th. alalonga; anden Rygfinne er derimod ikke 



VIII 



højere end første, Gatfinnen endog noget lavere; der er ^ Smaafinner; Øjets Tværmaal 



er Vg af Hovedets Længde, o. s. v. Der omtales ingen Pletter eller Striber paa Bugen. 



Paa den anden Side har Poey's 1,8 M. lange Orcynns subidatus fra Cuba («Enumeratio 



\ XI 



piscium Cubensium«, pp. 71 — 72), med — ^^ — Smaafinner, høj Gatfinne og anden Rygfinne, 



efter sin Størrelse og øvrige Udvikling paafaldende korte Brystfinner. Indtil disse Karak- 

 terer bekræftes ved fornyet Undersøgelse afholder jeg mig fra at erklære mig om disse 

 Arter. Tilstedeværelsen af flere distinkte Former af "Albacorem, med korte, middellange 

 eller meget lange o. s. v. Brystfinner i udvoxen Tilstand, vilde kaste det hele Artsspørgmaal, 

 indenfor Thunfiske-Gruppen, tilbage i en næsten haablos Tilstand af Usikkerhed og kaotisk 

 Forvirring. Jeg bliver derfor, indtil bedre Oplysninger foreligge, staaende ved det foreløbigt 

 tilkæmpede Resultat: 2 Thynnns og 2 Orcynus- Arier, foruden de os her ikke vedkommende 

 saakaldte "Grammalorcynern, der erc mig ganske ubekjendte. 



Jeg har opsat, indtil denne Drøftelse af Albacora'ens Synonymik var afsluttet, at 

 gjøre Rede for, hvorledes de osteologlske Forskjellig heder, som man iagttager 

 hos de her omhandlede Arter, stille sig til Sporgsmaalet om deres Indordning i en eller 

 to Slægter. De Oplysninger om Thunfiskenes Renbygning, som man finder nedlagte i 

 Literaturen, ere temmelig sparsomme'). Mit Materiale har i denne Retning desværre heller 

 ikke været rigt, men jeg har dog, foruden et Skelet af en stor Tlumfisk og Skeletdele af 

 andre Individer af samme Art, kunnet benytle et nogenlunde fuldstændigt Skelet af en 

 Tliynims thimnina og ufuldstændige Skeletter af Th. pelamys og af en lille O. gcrmo eller 

 saakaldet dAlbacoran, samt adskillige Kranier af begge disse Arter. At O. germo og O. 

 iliynnus stemme overens i Henseende til Tandforholdene derved, at de begge have et 

 Parti af fine Kartetænder paa Plovbenet, hvilket ganske mangler hos Tbunnina'en og Boniten, 

 er allerede berørt; en Sammenligning af ældre og yngre «Albacora»-Hoveder synes at vise, 

 at Tandbælterne paa Plov- og Ganebenene have forholdsvis større Omfang og Brede hos 

 ældre end hos yngre Individer. I Henseende til Kraniets og Skelettets almindelige Karakter 

 og i Særdeleshed i Henseende til Ribbenenes ejendommelige Forhold stemme alle 4 Arter 

 overens; i sidst nævnte Henseende er at fremhæve de nedre (virkelige) Ribbens Fæste paa 



Guvier beskrev kortelig SkeleUel hos O.thynnus og O. alalonga igerino) samt hos Thynnus thunnina 

 (brasiltensis), men ikke lios Th. pelamys. Lighed og Ulighed komme dog ikke ret frem i disse Be- 

 skrivelser. Afbildninger af disse Fiskes Skeletler kjender jeg ikke. 



