478 70 



ogsaa inuil Ucnsyu til Ct/btuni-Arlcnm^], men deiinu .Mislro viste sig dog i det hele 

 ugrundet; for saa vidt de ere faldne ind under min Undersøgelse, foranledige de mig ikke 

 til lignende Reduktioner som de ovenfor antydede. Slægten er uden Tvivl mere littoral, 

 mindre pelagisk end de fleste andre Thynnider. Af de ved Amerikas Østkyst forekommende 

 Former liar der foreligget mig tre, C. macidatum, C. regale og C. cahalla. De Artsmærker, 

 som opføres for dem, se ubetydelige ud, men synes at være konstante, og jeg kan kun 

 udtale mig for disse 3 Arters Selvstændighed. De give dog Anledning til et Par kritiske 

 og udviklingshistoriske Bemærkninger. 



C. caballa skal ifølge Poey naa en Længde af 8 — 10 Fod; der har kun foreligget 

 mig et ungt (vestindisk) Exemplar paa i'^U Tommes Længde, som, lagt ved Siden af de to 

 andre Arter, udmærker sig ved I) en mindre langstrakt Legemsform ; Højden indeholdes 

 knap 4 Gange i Totallængden til Halefmnens Bugt; 2) en stærkere Bugtning af Sidelinien; 

 3) færre Pigstraaler i første Rygfinne (15 lios det foreliggende Exemplar); -\) færre (c. y) 

 Kjævetænder. C. immaculatum C. V. (6 — 7") formoder jeg at være en slig yngre Form af 

 C. caballa; dog maa bemærkes, at Museets Exemplar har den sorte Plet paa Rygfinnen, 

 som ogsaa findes hos C. regale og macvlaiiun. 



De to sidst nævnte Arter synes foruden ved Farvetegningen kun at afvige fra hin- 

 anden ved, at Tænderne ere meget stærkere hos C. maculatuni. Deres Antal tiltager vist- 

 nok med Alderen; jeg tæller 12 — 15 i begge Kja'ver hos C. regale^ ~ „ hos Exemplarer 

 af forskjellig Størrelse af C. viacula'um. Et Hoved af den sidst nævnte Art, 7" langt, og 

 en Halefinne med en Afstand mellem Finnespidserne af 8V2" lyde paa en Fisk af 33 Tom- 

 mers Liengde, hvilket er mere end jeg finder hos Forfatterne: "over to Fod« er den højeste 

 Angivelse jeg har fundet; om C. regale ligeledes overskrider den i Literaturen angivne 

 Størrelse af 2 Fod, eller om den holder sig mindre, er mig ubekjendt. Halefinnen af 

 C. macnlatmn har jeg kunnet distinguere fra vore andre pelagiske Thunfiskes derved, at de 

 to mindre Kjøle lade sig forfølge helt ud til dens Rand; dette er ikke Tilfældet hos 

 Acanthocyhium Solandri og synes i al Fald at være mindre udpræget hos de halvvoxne 

 C. regale, som foreligge. Hos begge Cybium- Arier er Smaaflnnernes Antal underkastet nogen 

 Variation (det stiger maaske til Dels med Alderen), Vil — IX baade i Ryg- og i Oatfinnen. 

 Af C. regale har jeg kunnet undersøge en Del Unger ned til en Størrelse af kun 3 Tommer, 

 men det er ikke meget, jeg finder at anmærke om de Forandringer, som Arten undergaar 

 efter at have naaet hin Størrelse; Ungerne have kortere Mnndspalte og Brystfinner og 

 mangle under en vis Størrelse Skæl og Halekjøle; dog ere de almindelige Kropskæl allerede 

 kjendelige hos 4 Tommer lange Exemplarer og de store Skæl langs Rygfinnen allerede hos 

 Individer paa 3 Tonmner. Det er nemlig ikke aldeles rigtigt, naar man har frakjendt 



') Ogsaa i denne Gruppe liiir Gill opstillet eller adopteret nogle nye Slægter: Lepidocyhium for C. 

 flavobrunneum Sm. og Apodontis Benn. for A. immunis Benn. Om Acartthocybium se det følgende. 



