73 481 



den af Prof. Doderlein beskrevne og afbildede »Cybium Verany«^). Herved er Artens 

 Optræden i Middelhavet (ved Sicilien) konstateret. Det viser sig saaledes mere og mere, 

 at de større pelagiske Fiskeformer ere fælles for begge de store Verdenshave, og at Middel- 

 havet i Almindelighed bebos eller besøges af de samme Arter, der have hjemme i 

 Atlanterhavet. 



Poey's Bemærkning om Acanthocybium petits «\e måle et la fcmelle foni ordinaire- 

 ment leurs courses ensemble^ (1. c., p. 235) er interessant, fordi den minder (jm Sværd- 

 fiskene, med Hensyn til hvilke den samme Iagttagelse er gjort, og om hvilke, særligt 

 om Histiophorerne, denne Cybium-Vorm jo netop minder ved sine Gjællers Beskaffenhed; 

 det turde vel ogsaa være saa, at de forlængede Mellemkjæver hos Acanthocybium danne den 

 nærmeste Overgang til « Næbet« f. Ex. bos Tetrapturus belone. Under alle Omstændigheder 

 maa det vistnok billiges, at Gill har udsondret C. sara (o: Solamlri] som egen Slægt: 

 Acanthocybium^ under hvilket Navn (A. petus eller peto) Arten jo ogsaa er opført i Poey's 

 citerede Fortegnelser-). Denne rent pelagiske Slægt^) vilde altsaa være den, som blandt 

 Thimfiske-Formerne stod Sværdfiskene, særligt de rundnæbede, nærmest; det er derfor be- 

 klageligt, at vi ikke ere i Stand til al oplyse dens øvrige Osteologi. 



De Bidrag til Kundskab om yngre og yngste Stadier af Sco?n6cr- ZVi^wijfs-Gruppen, 



') Descrizione di una notevole specie di Scomberoide (Cybium Verany, Uoderl.) presa di recenlP nelle 

 acque di Sicilia. (Estratto del Giorn di Se. Natur, ed Econ., Vol. VIII, 1872, Palermo.) Rygpig- 

 slraalernes Antal er 26 ligesom hos A. Solandri. 



^) Denne Forfatter er (eller var) i det hele tilbojelig til at opstille vel mange Arter, efter mit 

 Skjøn; hans senere Arbejder antyde paa flere Punkter (f. Ex. i Henseende til Echeneis) et Til- 

 bagetog fra denne Retning. For Thynnidernes Vedkommende stemme hans Resultater imidlertid ret 

 godt med mine. Foruden 1) A. petus skjelner han 2 — 3) Orcynus thynniis'*. og O. secundo-dorsalis, 

 4) O. batteatus, 5) O. albacora, 6) O. subulatus, 7) O. thunnina, 8) O. pelaviys, 9) Cybium 

 caballa, 10) C. acervum og 11) C. regale. 2 og 3 ville rimeligvis være at slaa sammen, ligeledes 

 4, 5 og 6 samt 10 og 1 1 ; desuden forekommer C. maculatum, Auxis rochei og Pelamys sarda i det Hav, 

 der beskyller Amerikas Østkyst, og derfor sandsynligvis alle i Nærheden af de vestindiske Øer. De 

 i Gill's Fortegnelse over Amerikas Østkysts Fiske optagne .5 Arter ere: Pelamys sarda, Orcynus 

 iliynnus, Thynnus timnnina, Cybium maculatum og C. regale, der alle forekomme langs hele Kysten 

 fra Cap Cod til Klorida (Thunflsken endog til Newfoundland), med Undtagelse af «Thunnina>en, 

 hvis Forekomst er tilfældig, men som i 1871 optraadte i stur Mængde ved Massachusetts; Thynnus 

 pelaviys er senere (Sillimans Journal, XVII, p. 43) fanget ved Nord-Amerikas Østkyst. 



') Om dens Forekomst o. s. v. har Kapt. Andrea havt den Godhed at meddele mig folgendc: "Af 

 Barracotta'en har jeg kun fanget fire: en i Nord-Atlanteihavet paa omtr. 13° N. Br. og 50° V. L., en 

 i "Gamle lJahama-Kanal% en i Florida-Strummen tæt Nord for Bahama-øerne og en tæt Nord for 

 Ækvator paa 26° V. L. Jeg har kun set meget faa af dem — foruden de ovennævnte Steder, i Syd- 

 Atlanterhavet og i det indiske Hav henimod Java, men aldrig i Java-Soen eller i Kina-Søen eller 

 udenfor det tropiske Bælte — og aldrig niere end 2 eller 3 i Folge. De lade sig kun fange paa 

 Snøre agter for Skibet, naar det løber 4 — 6 Knob i Timen. 1 Stille har jeg set dem bevæge sig 

 langsomt omkring Skibet, formodentlig for at søge Rov; men de gjorde dog aldrig Mine til at bide 

 paa Krogen, ej heller kom de saa nær, at de kunde tages med Elgieren". 



Vidensic Selsk. Skr., 5 Række, naturvidcnsk. og matli AfO. XII. G. 61 



