83 491 



spids Vinkel over Brystfinnerne. Paa den snlvblanl\e Bund er der henved en Snes møriie 

 Tværbaand — de forreste paa Hovedet, de sidste paa Halefinnen — mere adskilte nedad 

 mod den helt sølvfarvede Bug, mere sammenløbende mod Ryggen, men dog der ufuldkom- 

 ment adskilte ved liere Rækker af lyse Pletter, og fortsættende sig som Striber, parallelt 

 med Straalerne, i Rygfinnen, mindre tydeligt i Gatfinnen; Halefinnens Spidser ere lyse. — 

 Ilos yngre Individer (51—28 Mm.) er denne Tegning mindre udpræget, indskrænket til 

 brunlige Tværstriber paa en graalig Solvbund, Ryg- og Galfinnen stribede eller ensartet 

 sortladne, Halefinnen sort med hvide Spidser; hos endnu yngre (21 — 2 3 Mm.) bliver 

 Stribningen endnu utydeligere, og Bugen er næsten lige saa stærkt pigmenteret som Ryggen 

 (Tab. III, fig. 12). Allerede bos Exemplarer af 28—33 Mm. s Længde ere Skællene usynlige, og 

 hos dem ere først to Forgjællelaagstorne, dernæst flere, saml de ved Beskrivelsen af Ungerne 

 af C. equisetis omtalte Skuldertorne og Orbilaltorne synlige. Hos vore mindste Unger udspringer 

 Rygfinnen i Linie med Gjællespallerne, bos de lidt større mellem dem og Forgjællelaaget. 

 Jo mindre de ere, desto kortere er Legemsformen og desto mere forsvinde Halefligene lige- 

 som hos C. equisetis. Foruden Bugfinnernes større Længde er navnlig deres Fæste 

 under selve Brystfinnerne, altsaa længere fortil end hos C. equisetis, et godt Middel 

 til at skjelne Ungerne af C. Mppnrus fra den mindre Dolfin-Arts og til al henføre dem hver 

 til sin. 



Forklaring af Afbildningerne. 



Tal). III, Fig. 9. Unge af .den lille Oolfin. (Coryphæna equisetis L.), en af de yngste, forstørret V2 Gang. 



Tab. III, Kig. 10. Noget mere udviklet Unge af samme Dolfin-Art, Atlanterhavet, N. f. Linien, forstørret med 'A. 



Tab. III, Fig. 11. Et endnu mere fremskredet Udviklingstrin af samme Arl, AUauterhavet, Ti° N. lir., for- 

 storret med '/s. 



Tab. 111, Fig. 12. El af de yngste foreliggonde Udviklingstrin at »den store Dollin. [Conjphæna hippurus L.], 

 Atlanterhavet, c. 37° N Br., forstorret en halv Gang. 



Tab III, Kig. 13. Storie Unge af samme Art, Atlanterhavet, 25° N. Br.; i naturlig Storrelse. 



8. Brcmia; Taractes; Ptenjcombus ; Pteradis. 



(Tab. IV, Fig. 1—4.) 



Forend jeg beskriver den Brama-Yngd, bestaaende af en Række Individer af 

 II— ^i4 Mm. s Længde; som fornemmelig er bragt til Veje ved DHrr. A. F. Andréa's og 

 V. Hygom's Indsamlinger — dels fiskel med Slæbenettet, dels fundet i de slørre Fiskes 

 (Albacorers, Barraeuders og Dolfiners) Mtiver, — og forend jeg forsøger at henføre denne 

 Yngel til en bestemt Arl af /?mwia-Slæglen , vil det være hensigtssvarende at gjøre Rede 

 for, hvilken Udbredning man nu tør tillægge Slægtens typiske Art, og hvilke Forandringer 



62* 



