87 495 



imod dele B. longiphmis, Raschii og Saussnrii med Slægterne Meri/combiis og Fteraclis den 

 Ejendommelighed al have en Torn ved Grunden af hvert Skæl (d. v. s. midt paa Forranden 

 af Skællets synlige De!) og el tilsvarende Udsnit i dets Bagrand. Det har liidlil været 

 ubekjendl, at denne Ejendommelighed gjenQndes hos unge Exemplarer af B. Rajii, 

 men taber sig med Alderen. Man tør allsaa ikke benytte Tilstedeværelsen af tornede 

 Skæl som et Fingerpeg ved Bestemmelsen af pelagisk 5mma-YngeI; thi slige tornede 

 Skæl Qndes rimeligvis hos alle Bi'ama- Ariers Unger. 



For om nuiiigl al komme til nogenlunde Klarhed om, iivilke Arier del kunde være, 

 hvis Unger ere beskrevne under de ovenfor anførte Navne {B. orcini o. s. v.) , og til hvilke 

 af de 7 atlantiske Arter den lignende pelagiske -Sm?«a-Yngel , som vort Museum skylder 

 sine Medarbejdere i llandelsllaaden, kunde henføres, var det mig magtpaaliggende, som 

 Forstudie, at prøve, om man ved at sammenligne Exemplarer af forskjellig Alder af Slægtens 

 typiske Art blev nogen væsentlig Forandring var. Jeg har bavl Lejlighed til al undersøge 

 6 Exemplarer af Brama Rajii foruden et halvt Skind; men del var egentlig kun del 

 mindste af dem (290 Mm. fra det mest fremtrædende Punkt af Underkjæven lil Midlen af 

 [lalefinnens Bagrand; Exemplaret er opgivet at være fra Sardinien), som gav mig et positivt 

 Svar paa dette Spørgsmaal. De halvt eller helt udvoxne Exemplarer, som opbevares i vort 

 Museum, have en Længde af fra ^m til henved en halv Meter, maalte paa den lier ovenfor 

 angivne Maade. Forholdet mellem Ilojden og Længden er som 1:2,3 h 2,4, men paa det om- 

 talte mindste Exemplar er llojdcu forholdsvis noget mindre (1 : 2,5), Legemsformen altsaa 

 lidt mere langstrakt; Ansigts- Profile t er ogsaa her noget mindre lodret end hos 

 de andre. Øjets Størrelse slaar som sædvanlig i omvendt Forhold til ludividels, saaledes 

 at dets Tværmaal paa de større er lidt mindre, paa del mindste noget større end dets 

 Afstand fra Snudens Midtlinie (Snudens Længde); dets Beliggenhed er her kjendelig over 

 Midten af Hovedets Sider, d. v. s. lidt nærmere ved Hovedets øvre end ved dets nedre Rand. 

 Det omtalte mindste Exemplar har Tænder paa Plovbenet; efter Lunel's Lagttagelser er 

 deres Tilstedeværelse dog saa temmelig uafhængig af Alder og Størrelse; de mangle hos 

 de A af vore Exemplarer, men findes hos et andel lidt større (320 Mm.) og hos det færøske 

 Exemplar (417 Mm.). Brystfinnen er hos det omhandlede mindste Exemplar paafaldende 

 kort, dens Længde kun -7 af Tolallængden (maall som ovenfor); hos de større er den V's 

 eller derover (1 : 2,9 a 2,8). Skællenes Skulptur aflager ogsaa i Tydelighed med Alderen; 

 hos vort yngste Exemplar (290 Mm.) ere de ophøjede Linier, der udstraale vifteformigt fra 

 et Punkt midt paa Forrauden af Skællets synlige Del, og som højere oppe paa Ryggen 

 antage en mere granuleret Karakter eller ligesom opløse sig i ophøjede Punkler, meget 

 lydelige; og hvad der er -vigtigere, hint Midtpunkt træder meget tydeligt frem som en lav, 

 but Torn eller Pig, hvortil svarer el Indsnit i Bagranden af del umiddelbart foran 

 liggende Skæl. Den unge Brama Rajii forholder sig altsaa i denne Henseende paa samme 



