•95 503 



kort og tyk, pæreformig ; Hovedets Profil dannes af to svage Buer, der modes i en stump 

 Vinkel. Længden er, som sagt, 15 Mm. (Ualefinnen medregnet). Højden 5'/2 Mm., Tyk- 

 kelsen 3 Mm. Legemet er dækket med Skæl, der fra Gjællespalten af og bagtil ere højt- 

 sexkantede, ordnede i c. 15 regelmæssige Rækker og hver udstyrede med en bagudrettet 

 Torn. Det store hvælvede Øje optager en meget stor Del af Hovedets Sider. Panden er 

 hul og temmelig bred; Forgjællelaagets Hjorne er udstyret med 5 — 6 kraftige Torne, Kjæve- 

 tænderne temmelig store Krogtænder. Rygfinnen og dens Skældække, i hvilket den næsten 

 kan skjules helt, med Undtagelse af dens sidste Del, begynder over Pupillens Bagrand; 

 Gatfinnen, med hvilken det samme er Tilfældet, ikke fuldt saa langt fortil: Rygfinnen 

 altsaa mindre langt fremme end hos den udviklede Pteradis, hvor dens forreste Del med 

 sine Muskler hviler i en trugformig Udhuling oven paa Hovedskallen , der fortsætter sig 

 lige til dennes forreste Ende. Halefinnen er afrundet: Brystfinnen forholdsvis smal og bred, 

 Bugfinnerne smalle og temmelig lange, dannede af nogle faa haarfiue Straaler. Den lille 

 Fisk er sølvfarvet, især paa Siderne af Kroppen, med mørkt Underlag, sort Gjællehud; 

 ogsaa den forreste Del af Ryg- og Gatfinnen ere sorte. Ualen og det nøgne Forhoved saa 

 godt som farveløse. Er min Tydning af denne Fisk som en Fteraclis-Vingt rigtig, forestaar 

 der altsaa denne under Udviklingen, foruden en betydelig Forlængelse af Bagkroppen, en 

 mere eller mindre betydelig Udvikling i Længden eller Højden af alle Finnerne, og en Frem- 

 rykning af Rygfinnen , hvorved Fysiognomiet undergaar en yderligere Omdannelse. — Hos 

 de yngre Exemplarer ere Skællene enten kun delvis eller slet ikke udviklede, men hvor de 

 ere udviklede, ere Tornene ogsaa tilstede; paa Halen fremkomme de senere end paa den 

 egentlige Krop. I flere Tilfælde har jeg forgjæves søgt efter Bugfinnerne, men i andre 

 har jeg fundet dem, fine og korte, men sammensatte af flere (3?) Straaler, halv skjulte under 

 Gjællehuden, umiddelbart foran Gattet, i Linie med Øjets Bagrand. Brystfinnerne ere endnu 

 kortere og bredere end senere, og de uparrede Finner ikke rykkede saa langt frem; Ryg- 

 finnens Begyndelse svarer nu til Øjehulens Bagrand, Gatfinnens til Brystfinnernes Insertions- 

 linie. Da Skældækket ved deres Grund mangler eller kun er svagere udviklet, kan man 

 her tydelig se, at begge disse Finner endnu ere meget lave, navnlig i deres forreste Del, 

 ogsaa i Sammenligning med deres Højde paa det først beskrevne Stadium. Af Farve ere 

 disse mindre Individer dunkle, brunlige eller graalige, om end med nogen Sølvglans, med 

 lys Snude og Bagpart; Gjællehuden sort ligesom hos det større Exemplar. Skjønl jeg 

 ikke har kunnet bestemme Straalernes Antal nøjagtigt i Gat- og Rygfinnen, har jeg dog 

 kunnet skjønne, at der ikke fra denne Side kan være noget til Hinder for at bestemme 

 disse Smaafiske som ite-ac&-Unger, hvad Bugfinnernes Beskaffenhed og Stilling og de lod- 

 rette Finners begyndende Fremrykning hos de større bestemt taler for, at de virkelig ere. 

 Analogien til denne successive Fremrykning paa Hovedet finde vi hos Coryphænerne. 



