107 515 



7. Fa. fusais Giiidmml. I): 9. 1 .26 A: S. 25 (70 Mm. ; 2^/4"). (Madagaskar). (Mern. 

 Soc. Se. Nat. Clicrbourg, 1866, p. 138.) 



8. Ps. anomalus Sclil. D: 6.29; A: 3.26 (Japan). (Fauna Japon., pi. LVII.) 



9. Fs. regulus Poey (Repert., IF, p. 375) (90 Mm., c. 3V-2"). D: II . 15; A: 3. 15 (Cuba). 



10. Cubiceps mdiciis Day (Pr. Zool. Soc, 1871, p. 690). (3 — 4V2"). D: 10. I. 14 — 15; 

 A: 3. 15 (Madras). (Afbildet i Days «Fishes of India«, pi. LIV, fig. 2.) 



11. C. pauciradiatus Gllir. (Ann. Nat. Hist., 1872, X, p. 423; Cruise of thc Cura(;ao, 

 p. 420.). (5"/3"). D: 10. 1 . 17; A: 1 . 14 (Misol). 



(Efter Straaletallet at dømme turde disse 3 Arter maaske falde sanunen til 

 en; mig er Psenes- Yngel med saa faa Straaler ikke forekommet.) 



12. Atimostoma capense Smith (Illustr. S. Afrika, pi. 24). (43 Tommer). 1): 10 . I . I'.t, 

 A: I . 19 (Cap). 



13. Seriola (Cubiceps) rjracUk Lowe (Pr. Z. Soc, 1843). (Madera). (6^/4"). D: 9.2.20; 

 A: 3.20. Ifølge Giinther identisk med: 



14. JSavarclmsmlcatusVW.Scv. (Mern. Acad. Torin. (2) XVIII), (e.7"). I): 11.20; A: 3.20. 

 (Middelhavet.) 



14*. TracItelociiTtia mcditernmeus Doumet (Revue d. Zoo!., 1863, pi. 15). (200 Mm., 

 c7V'>"). I): 10.25—26; A: 22 (Cette); D: 9.22; A: 20 (Nizza). 



(Identiteten af denne sidste Form med Navawlais micatus er erkjendt fra 

 begge Sider). 



Dr. Giinther udtaler i sit senere Arbejde, at Psenes vel er meget nær beslægtet 

 med Cubiceps, men afviger fra denne ved højere Legemsform, ikke kantet IJug og kortere 

 Bugfinner (Karakterer, der just ikke synes at have meget stor Vægt). C. indicus og multi- 

 radiatus høre til Fsenes, og den sidste Art falder sammen med Ps. javanicus, sandsynligvis 

 ogsaa med Ps. cyanophrys. Han tilføjer, at i'det er smaa pelagiske Fiske, der forekomme i 

 Atlanterhavets og det indiske ilavs Tropebælter eller i Nærheden af disse og ofte fanges i 

 Slæbenettet; Kundskaben til Arterne er meget ufuldkommen, da man i de Heste Tilfælde 

 kun kjender dem af meget unge Individer«. Et Blik paa ovenstaaende Artsfortegnelse 

 vil vise, at Artsantallet indenfor denne Gruppe — selv om det skal reduceres en Del — 

 maa være temmelig stort, og dette bekræftes ogsaa af Andréa's, Hygom's og andres 

 Indsamlinger; der foreligger mindst 5 eller 6 Arter af saadan Fiskeyngel, hvis Henførelse 

 til de beskrevne »Arter« imidlertid i de fleste Tilfælde har været mig umulig. Jeg skal 

 indskrænke min Omtale til de tre, der foreligge mig i en mere udviklet, skjønt vistnok 

 endnu temmelig ungdommelig Skikkelse. Af de tidligere beskrevne Arter danner Ps. ano- 

 malus ligesom en Gruppe for sig selv ved sit ualmindelig lave Antal af Pigstraaler; de tre 

 under 9 — 11 opførte Arter danne en anden, udmærket ved Rlødstraalernes ringe Antal. De 

 større, mere langstrakte Former, hvormed den ovenstaaende Fortegnelse slutter (12^14), 

 repræsentere nærmest G^^ic^ps-Gruppen, men have, hvis Jeg ikke fejler, som yngre saa aldeles 

 Karakteren af Psenes, at Forholdet mellem disse to Slægter synes at maatte udtrykkes saa- 



66* 



