522 114 



Schn., longipinnis Mitch.) som Rhomhus crenulatus Ciiv. Denne sidste Henførelse er kun 

 formodningsvis antydet af Giinther; men da Museet besidder en lille «Rliomhus crenulatus« , 

 som jeg heller ikke skjøuner at være andet end en Unge af S. alepidotus (L.), tager jeg 

 ikke 1 Betænkning at slaa denne Henførelse fast som mere end blot sandsynlig '). 



Blecker og Giinther henføre endvidere Cuvier's "Apolectus stroniateus« ") som 

 Unge til Stromateus paru 151. {Str. niger Bl.). Da denne lille Fisk, foruden al have nogle 

 fremstikkende Pigge foran Ryg- og Galflnnen, har to vel udviklede Bug finner med 

 fuldt Straaletal, kunde dette synes noget overraskende, trods Fiskens S<romateMs-agtige 

 Fysiognomi. Naar man opmærksomt gjennemiæser Beskrivelsen i »Histoire naturelle des 

 Poissons«, tror jeg dog ikke, at man vil kunne nære Tvivl om, at Bleeker og Giinther 

 have Ret. Hos en for mig liggende ung Str. pmv,, 4 Tommer lang, er der endnu ligesom 

 et sidste Spor af Bugfinnerne i Form af to Knuder paa det Sted , hvor de skulde have 

 siddet. Cuvier's Exemplarer af hans "Apolectus« vare dog 3 — 4 Tommer lange; men 

 Pariser-Museet besad et yngre, knap 18'" langt, med Ryg- og Gatfinnen løbende ud i 

 længere Spidser (som hos FlataÆ-Hngerne), og med den hos yngre MakrelQske ikke ualmin- 

 delige Tegning: o brede, lodrette, mørkere Tværbaand. Der er altsaa allerede indenfor 

 denne problematiske "Artn, som den er opstillet, en Udvikling, der synes at ville føre over 

 mod Stromateus og særligt mod 5. paru. 



Mig har foreligget en 13 Mm. lang (Halefinnen medregnet) og 7 Mm. høj Slroma- 

 feMS-Unge fra Riouw-Strædet (Tab. III, fig. 16), efter min Mening netop af Str. paru. Den 

 har, som andre unge Makrelfiske, Randen af Forgjællelaaget stærkt takket; Brystfinnerne 

 ere korte. Bugfinnerne dobbelt saa lange, ikke meget kortere end Legemet er højt; de naa 

 følgelig et godt Stykke ind paa Gatfinnen. Der er 2 Pigstraaler i Gatfinnen og 4 i Ryg- 

 finnens forreste Afsnit^), deri altsaa ikke medregnet den første Straale i den egentlige Ryg- 

 og Gatfinne. Straaletallet i disse (D: 45; A: 36) stemmer, saa vidt det har kunnet be- 

 stemmes med Nøjagtighed, med »Sir. paru. Disse Finners Form, for saa vidt Exemplarets 

 Tilstand tillod at opfatte den med Bestemthed, er gjengivet paa Figuren; det vil ses, at 

 den ved Straalernes mere ligelige Længde er forskjellig fra det senere Stadium (Åpo- 

 leetus stromateus), hvor Finnerne allerede stærkt have antaget den falkate Form. En Paa- 

 tegning af Indsamleren (Kpt. Strandgaard) angiver, at den var «grøn og blaa» ; maaske 



M Vort Museums Exemplar er 2 Tommer langt med Halelinnen; Pariser-Museets var knap to Tommer 

 langt. Jfr. Hist. natur. d. Poiss., IX, p. 410 — II, pi. 275. En 'Ekombus orbicularis«, nær beslægtet 

 med «Bh. crenulatus« og med <'B/t. xanthurus' Qu. Gaim. (af Giintljer henstillet blandt de usilire 

 Former), 40 — (30 Mm., fra Cayenne, beskrives af Guichenot, Mern. Soc. Imp. Se. Natur. Cher- 

 bourg, XII, 1866, p. 245. 



^) Hist. nat. d. Poiss., VIII, p. 439— 40, pi. 238. 



■') Afbildningen af '■Apolectus stromateus" (C. Val, pi. 238) viser flere Rygpigstraaler; at delte er 

 urigtigt, fremgaar af Texten: D: 4 . 1 . 43 ctc. 



