524 116 



Fra Middelhavet kjendcs to Slromateus- Arier: S. fiatola, der naar en Længde af 

 indtil lo Tommer, og S. (Seserinus) microcldrus, der ikke kjendes større end 8V2 Tomme') 

 og har to rudimentære Bugfinner, hvilke ganske mangle hos S. fiatola. Jeg har 

 kunnet undersoge et Exempiar af hver Art paa henholdsvis 11 og c. 5 Tommer, hvilket 

 Materiale har været utilstrækkeligt til deraf med Sikkerhed at deducere deres almindelig 

 antagne Artsforskjellighed. Tværtimod forekommer det mig al burde nærmere undersøges, 

 om ikke de af Forfatterne fremhævede Forskjeiligheder kunde være Aldersforskjelligheder. 

 Herimod vil man vistnok kunne beraabe sig paa deres samstemmende, skjønt mere indirekte 

 end direkte Vidnesbyrd: Cuvier henførte dem til forskjellige Slægter, Bonaparte beskrev 

 og afbildede dem som forskjellige Arter; Steindachner, Canestrini-) og Stossich^) 

 beskrive eller opføre dem ligeledes hver for sig uden at lade nogen Tvivl skinne igjennem 

 eller komme til Orde'. Nærmere beset vil man dog næppe hos de nævnte Autorer flnde 

 noget Faktum, der afgjort taler for Artsforskjelligheden, snarere det modsatte. Stein- 

 dachner omtaler saaledes kun S. fiatola paa 13V2 — 15 Tommer, men har havt for sig 

 Exemplarer paa IV4 — 8V2 Tomme ^) af <S. microcMrus — med andre Ord, kun af denne 

 synes han at kjende en Udviklingsrække, de tilsvarende Led af S. fiatola s ere ham ube- 

 kjendte. Det fremgaar dernæst af hans detaljerede Redegjørelse for disse Udviklingstrin af 

 -S. microcldrus, at Bugfinnerne hos denne i al Fald undergaa en Omdannelse, selv om de 

 ikke skulde forsvinde helt; de ere først fuldstændig adskilte fra Bugfladen og de enkelte 

 Straaler kun forbundne ved en tynd Hud; senere ere de langs deres hele indre Rand 

 hæftede til Buglinien ved en Hudfold; hos de større ere Straalerne endelig omhyllede af 

 en tyk Fælleshud, saa at de yderst korte Straaler ikke mere lade sig tydeligt skjelne fra 

 hinanden. Der synes derfor at være en vis Sandsynlighed for Rigtigheden af den af Dr. 

 Giinther udtalte Formodning, at ogsaa <S. microcMrus med Alderen mister Bugfinnerne 

 (der jo efter al Rimelighed ere tilstede hos den ukjendte «Fiatola»-Unge, hvis denne er 

 noget andet) — med andre Ord, at denne Forskjel mellem de to " Arter« er uden Betyd- 

 ning. Det viser sig dernæst, at Straaletallet for Ryg- og Gatfinnen hos 5. fiatola ikke er 

 væsentlig forskjelligt fra det hos S. microcldrus (jfr. Angivelserne hos Canestrini og 

 Bonaparte for begge Arters og hos Steindachner for den størres Vedkommende); at 

 Øjnene hos »S. microcldrus (som hos alle Fiske) med Alderen blive forholdsvis mindre og 

 hos de større ikke ere synderlig større, forholdsvis, end hos S. fiatola; at det forholder sig 



') Disse Storrelses-Angivelser ere laante af Steindachner (Ichthyol. Bcr. Reise n. Spanien u. PorUjgal, 

 5te Forts., S. 17 — 19). Bonaparte liar 12 Tommer for S. fiatola, 6 Tommer for S. microcldrus. 



^) Fauna d'ltalia, Pesci, p. 10.3. 



') Prospetto della fauna del mare Adriatico (Boll. Soc. Adr. Trieste, V, p. 46). 



') Dette svarer nogenlunde til den af Canestrini angivne Størrelse: knap 2 Dm. (7^/3"); sammes An- 

 givelse for S. fiatola: knap 3 Dm. (IIV2") er efter det ovenfor anforle for lav. 



