121 ^ 529 



5. (IJ.) Dumcrilii, fru I'anay, G morke Tværbaanil over Uygfiniu'ri samt over Kroppens 

 og Halens llyg og dcsmJen en mork Skraaslribe fra Øjets ovre Bagrand til llygfinneus 

 Udspring; samme Tegning er endnu tilstede hos en 73 Mm. lang «S. tapemometopon« 

 fra 17° N. Br. og 115° 40' 0.1.., Iivilken af Bleeker opstillede Art sikkert ikke er andet 

 end tingen af 5. Dumerilii. Hos en mindre Unge (30 Mm.) fra den vestlige Del af 

 Atlanterhavet (20° 30' N. Br., 76° V. L.) findes endnu Spor til et Par smaa Torne i Hjornet 

 af Forgjæilelaaget. — Tegningen er frer\jdeles den samme (bortset fra en vis Tilbojelighed 

 hos Tværbælterne til at dele sig i to) hos et Par lidt større S(?r«o/a-Unger {hO — ol Mm.) fra 

 de samme Egne (den ene er taget i Sargasso-Tang paa 24" 15'N. !!r. og 81° 24 V. L., den 

 anden paa 20° 36' N. Br. og 75° V. L.); jeg henfører dem til S. rivoliana (jfr. Bemærknin- 

 gerne om Synonymien ovenfori, af hvilken Art vi desuden have faaet to Exemplarer, (>" og 

 11" lange, det ene fra Havanna, det andet fra 31° 20' N. Br. og 76° 40' V. L.; maaske er 

 deime Art noget mere pelagisk i sin Optræden end 5. Dumerilii. Af Farvebælterne er 

 hos begge disse Exemplarer kun det mørke Nakkebannd tilbage; hos det storre af dem er 

 de uparrede Finners falkate Form mere udpræget. Bugfinnerne naa hos yngre Exemplarer 

 af S. Dumerilii og S. rivoliana til eller ud over Gattet, hos de fuldvoxne ikke til dette. — 

 Hos en tredje Artsgruppe (5. v. H. zonata, carolinenm]^) synes Tværbælterne at holde sig 

 længere; den afviger fra yngre, stribede Former af IS. rivoliana ved et større Antal Led- 

 straaler i Rygfinnen (33 — 38), men der synes endnu at være nogen Uklarhed tilstede med 

 Hensyn til Artsadskillelscn indenfor denne Gruppe. Sammenholdes Afbildningerne med hin- 

 anden (der har kun foreligget mig et Exemplar in natura), faar man det Indtryk, at Bug- 

 finnerne forkortes betydeligt med Alderen. Vore pelagiske Indsamlinger have maaske — 

 foruden de ovenfor omtalte 5. 7'iuoliana- og S. Dumei'ilii-Hnger — ogsaa bragt os enkelte 

 Udviklingstrin af en til denne Gruppe hørende Art. Det er dem , hvortil jeg i det fore- 

 gaaende har sigtet ved Omtalen af Slægten Xijstroplwrus som Smaafiske, der staa den 

 spæde A'aMcmte.s- Yngel nær, men vise specifiske Differenser fra denne. De 5 Exemplarer, 

 som foreligge, have en Længde af 19 — 2G Mm. (Halefinnen medregnet) og afvige fra den 

 spæde Naucrates cbtcior af samme Stwrrelse bl. a. ved talrigere Rygpigstraaler (7 — 8) og 

 ved talrigere Ledstraaler i Hvg- og Gatfinnen-) samt ved en forholdsvis mere langstrakt 



') Smig. Afbildn. Iios Dekay (Kislies of New Yurk), pi. IX, rig.26, Storer (Ilistory of Fish. of Mnssa- 

 chuselts), pi. XV, fig. 5, og Holbrook (Ichlhyology of South Carolina), pl.X, fig. 1. 



'} Slraaletallet mener jeg at have fundet at være hos de Exemplarer, hvor en Tælling med tilnær- 

 melsesvis Sikkerlied lod sig udfnre: D: 7 — 8-f-c.36, A : 3-f-c.2?. — Ogsaa hos enkelle, meget spæde, 

 men utvivlsomme C'«)Y(«x-lInger af 12 Mm. s Længde har jeg fundet — foruden den dobhelte Torn- 

 række paa den nedre Del af Præoperculum — en Torn paa Skulderregionen, over Gjællesp:illens 

 øvre Ende, og flere smaa paa en Linie, som derfra strækker sig hen imod Øjet, og hvis Kortsættelsc 

 danner Øjehulens øvre Rand, paa hvilken der ligeledes findes nogle Smaatornc. Hos andre lige saa 

 spæde Carana;- Unger har jeg sogt disse Skapular- og Supraorbilal- Torne forgjæves. Ogsaa hos 



ViJcnsk. Scbk. Skr., 5. liipkkc, nslurvidcnsk. og malh. Afd MI. G. 07 



