532 124 



12. Caranx, Carangichlliys ; GalUcldhijs; Selene (Argyreioms, Vomer). 



(Tab. V, lig. I.) 



Jeg afhandler af de ovennævnte Slægter fnrst de Former, som have værel samlede 

 under Benævnelsen Caranx (s. lal.), altsaa Former med mere eller mindre fuldstændigt 

 pansret Sidelinie; senere kommer jeg til de sig i nvrigt til disse meget nær sluttende 

 Former, hvor denne Pansring ganske mangler (Slægten Selene Lac. med dens Synonymer). 



Med Hensyn til den forst nævnte Række af Former maa jeg gjere den Be- 

 mærkning, at jeg hverken kan billige den vidt drevne Deling i Genera^ som har fundet 

 Sted paa visse Punkter, eller den stærke Reduktion af disse, som Ur. Gunlher har fure- 

 taget. Ved at følge en Middelvej kommer man til folgende 5 Slægter, som synes mig 

 baade at være vel udprægede og naturlige. 



1. Traclmrus Cuv. (Gthr.). Sidelinien er pansret i hele sin Længde. (Til det Sporgsmaal, 

 hvor mange Arter denne Slægt omfatter, kommer jeg senere tilbage.) 



2. Megalaspis Blkr. Med 8 — 9 Smaafinner udsondrede fra Ryg- og Gatfinnen. (Kun én 

 Art kjendt.) 



3. Decapterus Blkr. En Smaaflnne udsondret fra Ryg- og Galfinnen. (Delt af Gill i 

 flere Underslægter efter Tandforholdene, hvilke dog næppe have større Betydning end 

 de tilsvarende 1 næste Afdeling.) 



•i. Caranæ Cuv. Sidelinien er ufuldstændigt pansret som hos Megalaspis og Decapterus; 

 ingen Smaafinner udsondrede fra Ryg- eller Gatfinnen. (Gruppens artrigeste Hovedslægt.) 

 Bleeker's «Cara7igic}dhi/s« er en meget ung Caranx (s. str.), hvis Forgjællelaag 

 endnu er tandet; muligt er den opstillet paa Ungerne af en Art, hos hvilken For- 

 gjællelaagets Torne holde sig ualmindeligt længe ; thi i denne Henseende cre Arterne 

 vistnok en Del forskjellige. Der er i øvrigt indenfor denne Slægt opstillet en Mængde 

 Underslægter af tvivlsom Værd : Olistus Cuv., Selar, Carangoides, Leioglossus, Uraspis, 

 Selaro'ides, Leptaspis, Hemicaranx og Gnathanodon Blkr.; Carangus Gir.; Caraiigops, 

 Trachurops og Paratractus Gill.') Deres Antal vilde endda kunne forøges; et Par for- 

 mentlig nye Arter i Museet (som jeg dog her vil lade uomtalte) synes med lige saa 

 god Grund at kunne opstilles som Typer for nye Slægter eller Underslægler. 



5. Gallichtlujs (Cuv.) m. INogne, uden (eller saa godt som uden) Skæl; første Rygfinne 

 rudimentær hos de unge, forsvunden hos de gamle. Synonymer, til Dels begrundede 

 netop paa Aldersforskjelligheder, ere Cuvicr's Blepharis, Scyris og Ilynnis, Alectis 



') .Se (len seneste Synopsis over Carangiderne af lilecker: »N'otices Ichlliyologiques«, Vcisl. Medcdel. 

 K. Akail. Anislei-clani, XIV, pp. 13«— 37. Cfr. om ile andre Proc. Acad. Pliilad. IS63 pp. 23S, 2G1, 431. 



