5iO 132 



lichihijs gallus (ostindisk) i alle Aldere kjeiidelig derpaa, al Ojets Tværniaal er meget 

 mindre end dets Afstand fra Munden eller end Højden af Suborbitale. Hos Museets 

 mindste Excmphir (c. 5" langt, med Halelinnen) er Legemets Hejde tre Femtedele af Længden, 

 BrystDnnens Længde kun det halve af Højden, Bugflnnernes derimod tre Fjerdedele af 

 samme; de forreste forlængede Straaler i Rygfinnen naa til Halefinnens Spids, Gatfinnens 

 til sammes Kloft. Man kan endnu skjelne forste Rygfinnes 6 Pigstraaler, men til Gat- 

 finnens to er der kun Spor. Hos el Exemplar paa 7 Tommer indeholdes Højden l^/a 

 Gang i Totallængden, Brystfinnens Længde er ^/s af Højden, Bagfinnernes derimod kun 

 Halvdelen; Gatfinnens Forlængelser naa til Halefinnens Rod, Rygfinnens næppe meget 

 længere. (Bloch's »Zeus ciliaris« (pi. 192, fig. 1) vil svare omtrent til el Individ paa 7 

 Tommer, men har kortere Brystfinner end del beskrevne, hvis Figuren ellers er paalidellg; 

 C u vi er' s Individer af i<GaUichtIujs major« vare 4 — o Tommer lange, dog havde Du s sum i er 

 ogsaa hjembragt denne Form af næsten 8 Tommers Længde; Afbildningen (pi. 2.54) svarer 

 til Individer paa c. o Tommer; uGallichthi/s chevolaC.V.« (opstillet paa Russel's Beskrivelse) 

 er et endnu yngre og forholdsvis højere og kortere Udviklingstrin end noget, der har foreligget 

 mig.) Ved en Størrelse af næsten 1 O Tommer er Fisken saa langstrakt , al Højden netop 

 er det halve af Tolallængden (Halefinnen medregnet); Brystfinnens Længde indeholdes 

 1,7 Gang i Højden, men Bugfinnerne naa nu kun til Galflnnen; de uparrede Finners 

 Forlængelser naa begge omtrent til Haleroden. Rygpigstraalerne kunne netop spores, Gat- 

 pigstraalerne slet ikke. Arten bliver imidlertid meget større, efter Lechenaull og Day') 

 5 Fod lang, og Klunziuger") oplyser os da ogsaa om, al hos de udvoxne, 1 Meter lange 

 Exemplarer, have Biigfinnerne kun en Tredjedel af Brystfinnernes Længde, og de forreste 

 Ryg- og Gatfinneslraaler ere slet ikke forlængede. Cuvier's Exemplarer af »Scyris 

 indica« vare fra 9 Tommer lil 3 Fod lange; haus Figur (Hist. nat. d. poiss., IX, pi. 252 og 

 Regne Animal, édil. illusl., pi. 58, fig. 2) viser den ogsaa mere langstrakt, med kortere 

 Bugfinner og Finneforlængelser, men længere Brystfinner end Museets største 

 Exemplar (det ovennævnte paa 10 Tommer); men den viser os endnu ikke Arten i sin 

 endelige Skikkelse, som den beskrives os af Klunziuger; da vilde den havt Karakteren 

 af en Hynnis. Riippell's paa samme iMaade benævnte Fisk 3) var netop 10 Tommer og 

 bærer i enhver Henseende Præget af al foreslille en yngre Form end Cuvier's. Regelen 

 er allsaa den: tiltagende Strækning af Legemet; Forlængelse af Bryst- 

 finnerne; Reduktion af Ryggens og Bugens Pigstraaler saml forst af 

 Bugfinnernes, dernæst af de andre Finners traadformige Forlængelser. 

 Der kjendes en anden Art, hos hvilken Ojets Tværmaal er meget mindre end 

 Højden af Suborhitale, men som afviger fra G. gallus bl. a. ved Straaletallel i de uparrede 

 Finner. Cuvier beskrev (ofr. Afbildningen i »Regne Animal", édit. illusl., pi. 59, fig. 1) dens 



') Fislies of Malabar, p. 91. Da denne Fort. her synes al betvivle Artsforskjelieii mellem C. ciliaris. 

 (indtil 6") og G.rjallm (indtil 5'), var der Grund lil at l'ormode, at en af hans Artsbestemmelser var 

 urigtig; og efter hvad der angives om Øjnenes Al'staml fra Snudespidsen, kunde hans «C. ciliaris> 

 være unge Individer af G.gallm, og det var da i sin Orden, at han var tilbojelig til at slaa dem sam- 

 men. 1 «l'"ishes of India« (p. 224— 25) ere Arterne imidlertid distingueredo rigligt, synes det, for ovrigt. 



') Kische d.Rothcn Meeres, 1. c, II, S. l'i (154). 



') AUas z.d. Uiise im nordl. Afrilia, Fisclie, S. I2S, pi. XXXIII, fig. I. 



