542 134 



lians l'igiir viser, forsviudu med Alderen. De lo ul'CJarretl udførte Alljildninger, som 

 Guntlicr har gjcngivet i «Fische d. Siidsee«, pi. 89, som Ungen og den i<iidvoxne» «Carmiæ 

 ciliari'i«, oplyse godt Forskjellen paa Exemplarer af 2 og af 5 Tommers Længde; natnr- 

 ligvis skulde man ogsaa lios den yngre kunue se Ilygfinnens Pigstraaler. Men heller ikke 

 den stfirre af disse Afbildninger giver en rigtig Forestilling om den fuldt udvoxne Galliclithys 

 ciliaris (Bl.). Museet har et 5^/4" langt Exemplar fra Japan, der har været opstillet i 

 Museet som »Scp-is longijilis Kr.»; det har endnu de forreste Gat- og Rygfinnestraaler 

 forlængede i hoj Grad, men Bugfinnerne ere korte (naa ikke til Gatfinnen) og Brystfinnerne 

 over det halve af Legemets Uojde , der kun er lidt mere end det halve af Totallængden. 

 Jeg tvivler aldeles ikke om , at Arten bliver endnu meget større og gjennemgaar lignende 

 yderligere Formforandringer som de to andre Arter. Dette er i det mindste Tilfældet med dens 

 vestlige Repræsentant, der først blev beskrevet af Mit chili') (Amer. J. of Se., XI, p. 144, c. t.) 

 som "Zeus crinitus« (S'/a"), senere af Cuvler som «Blepharis major« og usutov«] sidst 

 nævnte (med mørke Tværbaand) var efter Afbildningen og Beskrivelsen paa et meget ung- 

 dommeligt Trin, men hos «Bl. major« var tiojden allerede kun lig den halve Længde, 

 første Rygfinnes Torne næsten forsvundne, men de traadformige Forlængelser af de forreste 

 (6 og 4) Ryg- og Gatfinncstraaler endnu meget lange. Foruden slige yngre Former, 

 ved hvilke der ikke er nogen Anledning til at dvæle videre, har Museet to, rigtignok 

 ikke smukt behandlede, vestindiske Skind, 8^/4 og 14 Tommer lange, tidligere betegnede 

 som «Sq/ris megalops« Kr. — en ganske naturlig Betegnelse paa en Tid, da man endnu 

 ikke kjendte Sammenhængen mellem de forskjellige Aldersformer. Hos det mindre af disse 

 er Højden ikke det halve af Totallængden, og det større er endnu mere langstrakt; de frie 

 Ryg- og Gatpigstraaler ere hos dem begge aldeles forsvundne; de forlængede Ryg- og 

 Gatflnnestraaler naa hos det mindre langt ud over Halcflnnens Spidser, hos det større 

 næppe ud over denne; Brystfinnerne ere hos dette betydelig længere end Legemets halve 

 Højde. Der er sikkert ingen Tvivl om, at det er den samme Art, i sin endnu mere ud- 

 viklede Skikkelse, som Poey har beskrevet under Navnene «Sajris analis« (495—800 Mm. 

 lang, Repertorio, II, p. 369'-) og «Uijnnis cubensis« (Memorias, H, p. 235, 770 Mm. lang. 

 Højden en Tredjedel, alle Finneforlængelser inddragne); Arten opnaar efter denne For- 

 fatter en Længde af 3 Fod ligesom dens nær beslægtede, og det kan saaledes ikke være 

 tvivlsomt, at den udvikler sig og forandrer sig paa selvsamme Maade. Derimod kan der vist- 

 nok rejses Spørgsniaal, om den atlantiske G. crinitus og den indiske G. ciliaris ere artsfor- 

 skjellige. Til at afgjøre dette, behøves et større Materiale af begge Arter — i alle Aldere — 

 end jeg har Elaab om at kunne komme til pt underkaste en nærmere Sammenligning, og 

 jeg skal derfor indskrænke mig til at gjøre opmærksom paa, at deres Artsforskjellighed 

 hidtil kun er forudsat, ikke nærmere belyst. 



Jeg vender mig nu til de nær beslægtede Former, der ere blevne beskrevne som 

 Arter af Selene, Anjyreiosus, Vomer eller Flatysomus, hvis Formforandringer ikke ere mindre 

 end Gallichthyernes og i flere Henseender analoge med disse. 



') Arten er afbildet af Akcrly, men Beslirivelsen er af Mitcliill, Jeg véd il\ke, livorfor Arten stadig 



krediteres Akerly. 

 ^) "Sospecto que sea la liembra del Blepliaris crinilus' (Poey, Ennmeraliu, p. 79 (153). 



