165 573 



paa slige unge //. ciliaris og altsaa er al inddrage')- Vor mindste Unge (10 Mm.) viser 

 allerede hine 5 lyse Baand paa mork Dund; det har kan en lille Forgjællelaagstorn og 

 intet af det, der er karakteristisk for det saakaldte « Tholichthi/s»-SlSidium (om hvilket mere i 

 det følgende). 



I Sammenligning med disse gjennemgribende Forandringer, især i Udseendet, er 

 det kun lidet, som man iagttager ved at forfølge Udviklingen hos H. tricolor. Den 

 sekundære Squamifikation er baade hos ældre og hos yngre meget tilbagetrængt i Sammen- 

 ligning med II. ciliaris; i Legemsformen (Forholdet mellem Højde og Længde) er der en 

 ikke ringe Variation, uafhængig af Alderen. De storste Exemplarer (7^■2 — S'.u") have c. 20 

 Takker paa den lodrette Rand af Præoperculum , 1 eller 2 paa den vandrette, 2 — 4 paa 

 Interoperculum , 3 — o paa Suhorhitale\ Spidserne af Gatflnnen og Rygfinnen samt det øvre 

 Hjørne af Halefinnen løbe ud i korte traadformige Forlængelser, af hvilke Ryg- og Gat- 

 finnens dog i Almindelighed ikke ere saa lange, at de naa til Halefiunens Bagrand. Yngre 

 Exemplarer mangle baade disse traadformige Forlængelser og Tornene paa Suborbitale; paa 

 Gjællelaagsbenene ere disse vel til Dels tilstede, men mindre tydelige. Rygfinnens Traad 

 viser sig forst hos Exemplarer af S^A" Længde, omtrent samtidig Haleflnnens, sidst Gat- 

 flnnens. En særegen vandret, blaaligC?) Linie, skarpt afgrænset baade mod Gatfinnens lyse 

 Kant og mod den sorte Farve , der fra Bagkroppen breder sig mere og mere ud over 

 denne, er tydelig hos Exemplarer af SVs — 0V2 Tommes Længde; dog ikke hos alle. Der 

 er næppe noget yngre Udviklingstrin af Hol. tricolor, som har de hos H. ciliaris og 

 Pomacantherne beskrevne lyse buede Farvebaand; Exemplarer paa 25 — 28 Mm. have der- 

 imod en stor, sort, lyst (blaaligt) indfattet Øjeplet paa Bagkroppen, umiddelbart under Side- 

 linien (Tab. V, fig. 6); de have cilierede (ikke ribbede) Skæl og en kort Forgjællelaagstorn; 

 jeg tror derfor ikke, at denne Dannelse hos Holacanther og Pomacanther er en Levning 

 fra et '<TholichtJii/s«-Sliidi[im; dette har, om det exislerer, overhovedet ikke efterladt sig 

 Spor hos de omtalte smaa Unger. Øjepletten hos den unge Hol. tricolor gjenfindes der- 

 imod som bekjendt hos Unger af Chætodo7i- Arier. 



.Med Hensyn til Chætodonternes Aldersforandringer kan der skjelnes mellem de 

 Forandringer i Form og Farve, som Arten undergaar, efter at den allerede har opnaaet 

 Chætodoii-Formen , og dem, som indtræde førend dette Tidspunkt. .Med Hensyn til de 

 første kan jeg henvise til Bleeker's Beskrivelser (»Atlas lehthyologique«) f. Ex. af Chætodon 



I Angivelsen af Straaletallene er der indkommet saa megen Forvirring, — "anale- og "venlrale- for- 

 byttede, to Analpigge for 3, 8 Dorsalpigge for l'i, at den afvigende Angivelse af de blode Slraalers 

 Tal (D: 25; A; 21) kan betragtes som betjdningslos. At Halefinnen kaldes »écliancré", strider mod 

 Castelnau's egen Afbildning, og da det ligeledes strider mod denne, at Forholdet mellem Højde 

 og Længde angives som 7:19, kan man ogsaa se bort fra Angivelsen af Exemplarets Storrelse 

 (190 Mm.); hos H. ciliaris af denne Størrelse ere de lyse Linier for længe siden forsvundne. 



