578 • 170 



af denne Arls Ldvikliogsrække erkjender jeg endelig nogle 16—19 Mm. lange, mørke, tvær- 

 stribede Sniaafiske (Tab. V, fig. 7) med et om Pomacentriner, Chromider og lign. mindende 

 Udseende. De have ikke ligefrem « r/io&Ai%s»-riaraktererne, men dog saa meget af disse, at 

 den Formodning ligger nær, at de maatte være Unger af en af de Slægter, der staa 

 C/iæto(/o7i-Griippen lidt fjærnere. Jeg kom da snart til den Erkjendelse, at det ikke kimde 

 være andet end Ephippus m'gus paa sit yngste, hidtil ubeskrevne Stadium. Legems- 

 formen er ikke meget forskjellig fra hvad den er hos de ovenfor omtalte Unger paa 

 et Par Tommer, men Profilet er mere stejlt, nærmer sig mere til det lodrette. Arten 

 skifter saaledes lo Gange Fysiognomi under sin Udvikling. Finnerne ere nøgne; Huden ru 

 som af frembrydende Spidser, men Skællene endnu ikke synlige; Farven temmelig mørk 

 brun med lyse Finner og fem sorte Tværbaand. Panden er paafaldende bred og hvælvet, 

 beskyttet af to tykke, hvælvede, med en ret Midtlinie sammenstødende Panserplader af 

 afrundet tresidet Omrids ; oventil optage de mellem sig, ligesom hos »ThoUchthys«, Spidsen 

 af en aflang, i begge Ender tilspidset Isseknude. Der findes endvidere paa hver Side en 

 aflang Tindingknude, efterfulgt med en lille Afbrydelse af en tyk, stærk, men ikke meget 

 lang Torn; hos de ovenfor omtalte Unger paa et Par Tommer er der endnu Spor til disse 

 Dannelser som en ophøjet, bugtet Linie eller lav Kam, der er afbrudt paa Midten og 

 naar fra bagved og lidt over Øjet til hen over Gjællespaltens øvre EndeM. Hin Torn er 

 tillige den nedre Ende af en subtriangulær Supraskapularknude, hvoraf der hos de omtalte 

 større Unger ligeledes er Spor tilbage som en ophojet Skraallnie. For- og Mellemgjælle- 

 laaget danne en dobbelt, afrundet Forlængelse, nemlig en ovre, mere vandret, bagud rettet 

 (i Linie med den nedre Iland af Forgjællelaaget og dannende en ret Vinkel med denne 

 Knogles ligeledes ophøjede, lodrette Bagrand), og en nedre, der er rettet mere indad og 

 nedad og ved et Indsnit skilt fra den øvre; begge ere de imidlertid korte og afrundede. 

 Straalelallet er: D: 11 . 16 (foruden den fortil rettede vandrette Torn forrest i Rygfinnen) og 

 A: 4.14. Der kan saaledes næppe være Tvivl om, at det er det tholichthyoide Stadium af 

 Ephippus argus (L.). 



"Scatophagus argus whcii very joung has a bony ridge from llie orbit to the shoulder.. Day, 

 Jouin. Linn. Soc, XI, p. 524; Fishcs of India, p. 115, med lignende Udtryk. 



Forklaring af Afbildningerne. 



Talj. V, Fig. 6. Unge af den vestindiske Holacanthus tricolor (131.), foislørret en halv Gang, med den fur detic 

 yngre Stadium karakteristiske Ojcplet paa Bagkroppen; ingen "tholichthyoide- Karakterer. 



Tab. V, Fig. 7. Yngste bekjendte .Stadium af Ephippus [Scatophagus] argus (L.l. Heller ikke her findes ud- 

 prægede "T/ioKcto/ii/s'-Karakterer, men dog Forhold, som minde derom. Kovstiirret en Gang. 



