B. Poppias, Kola-halföns och Enare Lappmarks Coleoptera. 53 



Irakter. Ett annat anmärkningsvärdt exempel erbjuder Oxypoda islan- 

 dica. I nordliga Finland anträffas denna art ander mossa o. d., ofta i 

 björkregionen. Längs kusterna af Finska viken fär man äter se den 

 synnerligast under täng, pä hvilken lokalitet den ställvis kan vara ej 

 sä sällsynt. Detta uppträdande af en del nordliga arter längs hafs- 

 kusterna i sydliga trakter har troligen sina orsaker i vissa öfverens- 

 stämmelser i särskildt klimatologiskt afseende. 



Bland de älerstäende, inom omrädet anträffade Staphyliniderna 

 mä ännu framhällas en typ, som äfven bland de tidigare omtalade Co- 

 leopterfamiljerna hade sin motsvarighet och hvilken typ här i faunans 

 allmänna sammansättning spelar en icke ringa betydelse. Det är näm- 

 ligen de arter, som inom omrädet förekomma mer eller mindre allmänt, 

 ofta utbredda inom de flesta regioner, och hvilka utöm omrädet hafva 

 en mycket vidsträckt utbredning att uppvisa, säväl i sydligare som 

 äfven i nordiigare trakter. Bland dessa arter mä särskildt framhällas: 



Creophilus maxillosiis. Stenus binotatus. 



Philonthus ceneus. St. palliiarsis. 



Ph. cephalotes. St. bifoveolatus. 



Ph. sordidus. St. geniculatiis. 



Quedius molochinus. St. erichsonis. 



Microsauriis hevigatus. St. palustris. 



Raphirus attenuatus. Oxypoda opaca. 



R. boops. Bessopora annularis. 



Othius lapidicola. Disochara longiuscula. 



Lathrobium brunnipes. Acrotona fungi. 



Stenus speculator. Aiheta graminicola. 



St. carbonarius. A. atramentaria. 



St. buphthalmus. A. picipennis. 



St. melanarius. Ischnosoma splendida. 



St. pulposus. Arpedium quadrum. 



Ätskilliga arter äro funna inom omrädet, dels alldeles enstaka, 

 dels nägot talrikare, men dessa tillhöra i sä fall endast de sydligaste 

 delarna af omrädet, dar de äro funna isynnerhet längs sydkusten af 



