80 Festschrift für Palmen. N:o 12. 



liga trakter, utan framträder kanske mera i de nordsibiriska skogsmar- 

 kerna. Vid Lena-omrädet kan man redan vid 63 breddgraden finna 

 detta förhällande, dar skogsgränsen stracker sig upp tili öfver 71^. 



En ovanligt rik skogscoleopterfauna visar sig granomrädet pä 

 Kola-halfön besitta i jämförelse med Enare Lappmarks tallomräde. 

 Utom att här en hei mängd arter tillkomma, som i det senare omrädet 

 saknas, frapperas man, vid en jämförelse, öfver den betydligt större 

 individrikedom, som här träder en tili mötes; man kan här rikligt 

 träffa pä torra trädstammar, hvilkas splint är stärkt genomkorsad af 

 fratgängar. 



Säsom redan framhällits, är det i främsta rummet granen, som 

 hyser de flesta af de här uppträdande arterna, Säsom egendomliga 

 för granskogarna mä följande arter framhällas: 



Hylastes cunicularius. Tomicus typographus. 



(H. glabratus). T. nigritus. 



PhloeophthoTus pilosus. Pityophthorus micrographus. 



Dendroctonus micans. Dryocoetus autographus. 



Polygraphus subopacus. (Asemam striatum). 



P. polygraphus. Tetropium luridum. 



(Xyloterus lineatus). Semanotus coriaceus. 



Crypturgiis cinereus. Callidium ceneum. 



äfvensom en del Lepturidce, hvilka dock pä samma satt som de här 

 ofvan inom parentes anförda arterna äfven stä att anträflfas pä tall, 

 ehuruväl de inom omrädet dock uppträda talrikare pä gran. Vissa 

 af de här anförda formerna synas följa granen ät ända tili dess yttersta 

 förposter mot Enare, hvilket synnerligast gäller en del Tomicider, som 

 blifvit funna t. o. m. inom de smä, isolerade granbeständen i Enare 

 sockens sydöstra del. 



Af de ofvan uppräknade arterna uppträda nägra ganska allmänt 

 och med en tämligen stör utbredning inom Kola-halfön, medan dessa 

 arter inom Enare Lappmark dels förekomma betydligt sällsyntare, dels 

 äter här alldeles saknas. En jämförelse i detta afseende kan äfven 

 hafva sitt intresse. 



